80 



andra sidan deraf, att uppfattningen af kontrasten aftager vid 

 förminskning af den absoluta ljusintensiteten, hvarigenom åter 

 en större synvinkel betingas. Sålunda låter det förklara sig, 

 att den för det svarta objektet funna synvinkeln, ända till en 

 viss gräns obetydligt förändras än i en, än i en motsatt rikt- 

 ning, till dess att slutligen, då kontrasten blifvit mycket för- 

 minskad, det fysiologiska momentet tager öfverhanden öfver 

 det fysikaliska. 



Slutligen anställde Aubert äfven försök i ändamål att 

 bestämma tillväxten af den minsta synvinkeln vid stark för- 

 minskning af den absoluta ljusintensiteten. Till objekt tje- 

 nade äfven här en hvit pappersquadrat af 10 mm. sida, och 

 såsom ljuskälla en, i fönstret af ett för öfrigt förmörkadt rum, 

 infattad diafragma-öppning, som efter behag kunde förstoras 

 och förminskas. Att sjaivinkeln tilltog, ju mer belysningen 

 minskades, utvisade väl försöken, men något bestämdt för- 

 hållande mellan synvinkel och ljusintensitet kunde ej uppvi- 

 sas. Otvifvelaktigt existerar väl äfven här en bestämd lag, 

 endast att dess uppvisande försvåras af den vid dessa försök 

 oundvikliga adaptationen och irradiationen. 



Ett ungefärligt begrepp om förhållandet gifver likväl föl- 

 jande tabell, öfver de vid ett försök funna talen. I den för- 

 sta med L betecknade raden finnas sidorne af den, såsom 

 ljuskälla begagnade quadratiska diafragma-öppningen uppgifna 

 i millimeter; i den andra med S betecknade raden de minsta 

 synvinklarne, under hvilka objektet ännu jemnt kunde mär- 

 kas, ano-ifne i sekunder. 



Tabell III. 



Tabellen utvisar blott att synvinkeln tilltager i en myc- 

 ket mindre proportion, än den i hvilken ljusintensiteten af- 

 tager. 



Förhållandet mellan ljusintensiteten och den minimala 

 synvinkeln har ett särskildt psychophysiskt och anatomiskt 



