88 



na klor uppå tarserna, h vilka dock äro väseiidtliga organet 

 hos alla Coleoptera; att skalbaggarnes lif under deras fullt ut- 

 vecklade tillstånd varar åtminstone under loppet af hela må- 

 nader, då Stylopiclernas hanar på sin höjd lefva en enda dag; 

 att Strepsipterernas rudimentära elytra röra sig under djurets 

 flygt med en utomordentlig hastighet samt att dessa organer 

 hos dem på sätt och vis äga samma funktion som svingkolf- 

 varna (halleres) hos de tvåvingade insekterna, hvaremot skal- 

 vingarna hos Coleoptera endast tjena som en betäckning af 

 fljgvingarna och under sjelfva ily2;ten hållas upplyftade och 

 orörliga, v. Siebold tillägger slutligen, att bröstkorgens främ- 

 sta segment (prothorax) hos alla skalbaggar är särdeles ut- 

 bildadt, då denna kroppsdel hos Slylopiderna deremot är högsÉ 

 outvecklad. 



Några år sednare då Lacordaire i sitt allmänt kända 

 arbete Histoire naturelle des Insectes skulle skrida till bearbet- 

 ningen af den grupp inom Coleopterernas ordning, som närmast 

 är beslägtad med Strepsiptererna^ vände han sig ännu ytterli- 

 gare till ScHAUM med en förfrågan om hans tanke i den om- 

 tvistade frågan, huruvida nemligen de ifrågavarande insekter- 

 na borde anses som representanter för en skild ordning eller 

 sammanställas med skalbaggarna. SCHAL'M har i sitt svar, som 

 Lacordaire publicerat i Tom. V, p. 6-il — 643 af nyss citera- 

 de arbete, naturligtvis förfäktat sin förut hyllade åsigt och 

 bemöter tillika alla af v. Siebold gjorda och af oss ofvanföre 

 i korthet anförda inkast emot Strepsipterernas återförande till 

 insektordningen Coleoptera. ScHAU3i påstår nemligen t'll först, 

 att Mdoidernas larver af naturen nödvändigtvis blifvit utrusta- 

 de med käkar, emedan de äro anvista att lifnära sig på be- 

 kostnad af de Uymenopterers ägg, i hvilkas bon de nedföras, 

 då Stylopidernas larver deremot, i händelse de vore utrustade 

 med käkar, inom kort skulle undergräfva de larvers lif, inom 

 liAålka de hafva sin bostad, och derigenom tillika framkalla 

 sin egen undergång. Han utpekar tillika, att ett likartadt för- 

 hållande återfinnes hos ett stort antal parasitiska ichneumonid- 

 larver, hos hvilka mandibler och maxiller äro reducerade till 

 enkla vårtor, ehuru dessa mundelar hos många andra larver 



