101 



attraktion på hvaije särskild ])artikel af flodvågen meddela åt 

 denna en sådan rörelse, att den dervid uppkommande friktio- 

 nen jemnt motväger attraktionen. Den kraft, som enligt De- 

 launays teori skall minska rotations-hastigheten, kan således 

 tillskrifvas de friktioner, som ega rum vid flodvågens fram- 

 skridande. Men för att den ifrågavarande effekten dervid 

 skall åstadkommas, måste en större eller mindre del af flod- 

 vattnet verkligen framsläpas öfver jordens yta, det är, en 

 kontinuerlig ström borde ega rum, hvilken skulle jemnt fort- 

 gå från öster till vester, om hela jorden vore betäckt med 

 haf. Då nu detta ej är fallet, utan vattenmassorna bilda fle- 

 re mer eller mindre afskilda bassiner, borde hvarje sådan bas- 

 sin erhålla sin särskilda ström, som i norra halfklotet vore 

 riktad medsols (N. O. S. V.), i det södra halfklotet tvärtom. 

 Sannna störande krafter verka äfven såväl på atmosferen, som 

 på den ännu i smält tillstånd befintliga massan i jordens in- 

 re och borde äfven der framkalla dylika strömmar. Må- 

 nens attraktion skulle således hafva någon del såväl i passad- 

 vindarne, som i de konstanta hafsströmmarne, hvilka man el- 

 jest uteslutande tillskrifvit solvärmen. 



Frågan är nu den, huruvida Aåd ebb och flod någon 

 ström eller framsläpning af vattnet eger rum. Detta strider 

 nemligen emot den åsigt man hittills hyst om ifrågavarande 

 fenomen, hvilket man endast betraktat såsom en vanlis; våa:- 

 rörelse, efter hvars förlopp vattenpartiklarne åter intoge sina 

 ursprungliga lägen. I alla händelser beror frågans utredning 

 ännu på en djupare inträngande matematisk analys, som san- 

 nolikt ej skall uteblifva. 



