106 



I en afhandling, som utkom den 14 Dec. 1797 tillkänna- 

 gaf Herschel, att han upptäckt j-tterligare 4 drabanter, för 

 hvilka han äfven uppgaf approximativa bestämningar af om- 

 loppstiden, och den 8 Juni 1815 meddelade han nya obser- 

 vationer, som talade för deras existens. Emellertid har Her- 

 schel icke försummat att anföra de stora svårigheter och mot- 

 gångar, som han haft vid dessa observationer. Det var en- 

 dast med 20 fots reflektorer, som man kunde se dessa knappt 

 synliga kroppar, och en noggrann mätning af deras positio- 

 ner var alldeles icke att tänka på. Huru lätt var det då, att 

 förvexla drabanterna med små fixstjernor i grannskapet af 

 Uranus? Man har derföre icke kunnat förundra sio- öfver, att 

 endast de tvenne förstupptäckta drabanter med säkerhet haf- 

 va blifvit återsedda, emedan de enligt Herschels uppgift äro 

 vida större, än de öfriga. 



Först i nyare tider hafva engelska astronomer lyckats 

 att konstruera teleskoper, som icke endast tåla jemförelsen 

 med den äldre Herschels väldiga synrör, utan till och med 

 öfverträffa desamma, och de hafva med stor framgång blifvit 

 använda i alla de fall, der mycket ljusstarka instrumenter be- 

 höfvas. Hr Lassel i Liverpool undersökte Uranus-systemet 

 med en 20 fots reflektor och fann om hösten 1851 tvenne 

 nya drabanter inom de af Herschel upptäckta, som han kal- 

 lade Ariel och Uinbriel, hvaremot Herschels två först upptäck- 

 ta erhöllo namnen: Oberon och Titania. Således uppgifver 

 man i astronomiska läroböcker antalet af Uranusdrabanterna 

 till 8, nemligen: 



1. Ariel, omloppstid 2.52 dagar, upptäckt 1851 af Lassel. 



2. Umbriel, „ 4. 14 „ 



3. - „ 5.89 „ 



4. Oberon, „ 8.71 „ 



5. — „ 10.96 „ 



« 



6. Titania, „ 13.46 



7. - „ 38.07 „ 



8. - „ 107.69 „ 

 Utom 1, 2, 4 och 6 har hr Lassel icke med någon sä- 

 kerhet kunnat observera andra drabanter, och eftersom han 



