112 



Philologiska undersökningar. 



(Meddelade den 19 Febr., 19 Mars och 16 April 1866 af N. A. Oylden.) 

 I, Till Tltucydides 1, 23,2. 



Den vanliga läsarten på detta ställe är följande: ta S* 

 eqyci tmv TtQayx^ivTwv ev rco 7toXé[iw ovx ix tov ncc^axiT/^ov- 

 Toc Ttvvd^av6}i€Voc, rj^icrtöa ygdtpsiv^ oiö^ éc åfiol eåoxet^ äXX^ 

 oiq T€ avTog TtaQrjv^ xal naqå rcov aXXcov oitov övvccrov dxQi- 

 fisia TteQl éxdöTov i7te^sX^o)v. Äfven manuskripterna hafva 

 denna läsart, med undantag endast af några få, uti hvilka, 

 enligt Poppos uppgift, läses n€Ql tmv uX?mv i st. f. TtaQa t. a. 

 Först Ullrieh har i sin skrift: Beiträge zur Erklärung des 

 Thucydides. Hamburg 1846, sid. 127 f. not. 150, förklarat 

 den vanliga läsarten vara ''"'bis zur Undeutlichkeit harf'', samt 

 af sådan anledning uppkastat den frågan, huruvida icke arti- 

 keln T« borde sättas framför naQcc. Denna konjektur tycker 

 Boehme vara riktig, hvarföre han äfven i anmärkningarna till 

 sin edition af Thucydides följer den uti interpretationen af 

 detta ställe, ehuru han dock ej upptagit den i texten. Vår 

 mening härom skola vi nedanföre framlägga för läsaren, se- 

 dan vi först granskat de försök att tolka detta ställe, hvilka 

 blifvit gjorda af de nyaste editorer af Thucydides. Anmärka 

 böra vi dock, att vi ej haft tillgång till andra editioner än 

 Poppos, Goellers, Krugers, Böhmes och Glassens. 



Poppos interpretation lyder sålunda: "'''Intellige , quasi 

 scriptum esset xal a TXaqå tÖ)v cc?.Xcop envv^&avofjtjp^ oöop öv- 

 vatov axQi^eCa — IntisXdwv. Ita non opus est, ut naqd 

 cum paucis libris in ne^C mutemus. Nam éTré^é^/ftf^w* rtccqd 

 xtvoc, sane non recte dicitur^ sed tnti^qx^öO^cu^ ut alibi, valet 

 pertractare, persequi, et e vv. fy. tov TtaQuxvxovTog Ttvv^apo- 

 fiévoq facile idem Ttvvdavofxevog vel nv&ofxévoQ huc referri po- 

 test, quod factum est etiam a Dion. Hal. — Structura est igitur 

 ovx (x TOV TtaqaTVXovToq nvvdavo^evoc t]^ioiQa }'Qd(feip, d?X 



