143 



Anmärkningar med afseende å den användning galvanis- 

 raen såsom läkemedel funnit i Finland. 



(Föredrag hållet vid Vetenskaps-Societetens årsdag den 29 

 April 1866 af Felix von Willebrand.) 



Då för tjugu år tillbaka jag uti en i Finska Läkare- 

 Sällskapets Handlingar offentliggjord uppsats under titel: '""Om 

 galvanismen såsom läkemedeP'', framställde mina iakttagelser an- 

 gående de fördelar läkaren kan af denna naturkraft draga för 

 korrigerande af olika slags rubbningar inom menniskoorganis- 

 men, var det då en lätt begriplig stolthet jag kände att få 

 konstatera såsom ett faktum, att ifrågavarande ämne inom den 

 praktiska medicinen blifvit härstädes grundligare bearbetadt 

 än kanske någonstädes den tiden. Då funnos mig veterligen 

 inga sjukinrättningar uti Europa, der elektricitet och galva- 

 nism skulle användts efter någon annan indikation än den 

 ursprungliga, allt ifrån dessas upptäckande antagne och gäl- 

 lande, nemligen att härigenom kunna höja eller öka lifskraf- 

 ten uti en lefvande menniskokropp. Af sådan anledning be- 

 gagnades den också endast för att bota lamheter efter slag- 

 attacker, emot nervsvaghet m. m. Men som de härpå fasta- 

 de sanguiniska förhoppningar nästan aldrig förverkligades-, 

 hade elektriciteten och galvanismen fallit i diskredit såsom 

 läkemedel, hvarföre galvaniska och elektriska apparater å 

 sjukhusen funnos förviste till samlingen af antiquerade instru- 

 menter. 



Hos oss deremot hade redan sen år 1838 vår landsman 

 Crusell fallit på den snillrika idé att söka för sjukdomars 

 botande använda äfven den effekten af galvanismen, hvilken 

 den tiden begynte lemna så förvånande resultater för teckni- 

 ska behof, nemligen dess kemiska verkan. Denna tanke var 

 hos Crusell så mycket originelare, som detta läroverk der 

 han fått sin bildning i öfvervägande grad representerade det 

 teoretiserande naturtilosofiska åskådningssättet i medicinen och 



10 



