145 



af polyp i svalget, lyckligen (»pereradt af NélatOiN genom gal- 

 vanocaustik, en Italienare Cimcelli velat vindicera sig prio- 

 riteten till ifrågavarande operations metod, emedan han år 

 1862 utgifvit ett arbete öfver galvanocaustiken. Uti samlin- 

 gen af desse vetenskapliga notabiliteter af första rangen, hvar- 

 af de flesta medlemmar af sagde lärda samfund i Paris ut- 

 göres, fanns lyckligtvis likväl en, det måste erkännas, nem- 

 ligen Verneuille, hvilken påminner sig att en Crusell något 

 arbetat uti samma ämne, men han betecknade detta såsom 

 'Mes théories et des essais imparfaits.'''' Emot såväl detta le- 

 gera bedömande, som ock isynnerhet emot denna Cinicellis 

 lust att på grund af ett år 1862 utgifvet arbete öfver galva- 

 nocaustik vilja tillvälla sig prioriteten af sagde stora uppfin- 

 ning, få vi här inlägga vår protest så vidt denna kan ifrån 

 området af vår modesta vetenskapssoeietet göra sig hörd. 



Redan år 1838 sågo vi härstädes vår landsman Crusell, 

 då efter nyss slutad akademisk kurs kamrateima hvar åt sitt 

 håll hastade att förskaffa sig en praktisk anställning, fortfa- 

 rande med en äkta finsk ihärdighet arbeta i sin mer än tarf- 

 liga studerkammare med att galvanisera hundar, kattor och 

 höns. Han ville ställa sina frågor rörande etfekten af denna 

 naturkraft å lefvande organismer till den lefvande naturen, 

 för att få desse af henne sjelf löste. Hans något tafatta sätt 

 att gå tillväga vid experimenterandet, lät dem ofta nog miss- 

 lyckas, något som vi i öfrigt ofta fått bevittna kunna inträffa 

 äfven med de habilaste experimentatörer och detta just då de 

 möst varit beräknade på effekt. Så gick det med Crusell en 

 gång då han ville å Universitetet offentligen framställa sina 

 rön. Han ville ibland annat visa å en hund och å några höns 

 huru det med de olika strömrigtningarne ifrån ett litet galva- 

 niskt batteri läte sig utföras att efter behag framkalla uti ö- 

 gat grå starr och att sedan åter upplösa densamma och åter- 

 ställa den förlorade synen. Det första momentet af experi- 

 mentet lyckades ganska riktigt, men det senare misslyckades. 

 De blindgjorda ögonen förblefvo blinda. Detta ådrog honom 

 månget spefullt skämt, ehuru visserligen också å andra håll 

 ett välförtjent erkännande af hans vetenskapliga sträfvande 



