146 



begynte komma honom till del. Häribland var lyckligtvis 

 för honom det deltagande vår odödlige Nervänder skänkte 

 den oförtrutne forskaren. Stor natm-vetenskapsman och ex- 

 perimentator sjelf visste han mer än väl hm-u de offentligen 

 anställda försöken kunna misslyckas. 



Den oblidkeliga nödvändigheten att sörja för sin berg- 

 ning tvang honom dock att hos Medicinalöfverstyrelsen an- 

 hålla om anställning, hvilket honom också beviljades genom 

 förordnande att förestå en Provincialläkaretjenst, men i Kajana, 

 dit han begaf sig den 4 December 1839. Äfven der arbetade 

 han så vidt sig göra lät för sin älsklingsidé, men skulle sanno- 

 likt under så ogynsamma förhållanden icke kunnat hålla sitt 

 vetenskapliga intresse uppe, derest ej en lycklig omständig- 

 het gjort en vändning uti hans lif. Universitetets jubelfest 

 erbjöd honom jemte tjugunio andra promovendi doktorshatten. 

 Detta för glädje stämda tillfälle begagnade Nervänder att hos 

 Grefve Rehbinder rekommendera Crusell såsom en hoppfull 

 vetenskapsman och lyckades genom denne Mecenat utverka 

 honom understöd för resa till S:t Petersbnrg och vistelse der- 

 städes. Här förskaffade honom Nervänder ett mägtigt skydd 

 och värdefullt bistånd uti hans vetenskapliga arbeten genom 

 rekommendation till akademikerna Hess och Lenz. Den stora 

 kejsarestaden erbjöd honom fördelen af ett oändeligen rikt 

 material för medicinsk iakttagelse å sjukhusen. Hans nya 

 idéer väckte här uppseende och sjelfva Kejsar NICOLAI in- 

 tresserade sig att se den originelle forskaren och adresserade 

 honom u])pmuntrande ord, för hvilket allt han till icke ringa 

 del torde haft att tacka Kejsarens dåvarande lifmedicus, den 

 ädle Marcus, hvilken allt framgent med intresse omfattade 

 honom. Mången annan skulle väl genom dessa dellagande 

 ord af verldens mägtigaste monark hafva äfven i materielt 

 afseende grundlagt sin Ij-cka. Crusell vann också det han 

 närmast eftersträfvade, att å sjukhusen afdelningar upplätos 

 till hans förfogande, der han i praktiken kunde utföra de o- 

 perationer, dem han förut genom experimenter å djur öfver- 

 tygat sig om att vara verkställbara. Såsom första frukten 

 häraf offentliggjorde han år 1841 en afhandling under titel: 



