10 
Om den nya stjernan i konstellationen Corona borealis. 
(Meddeladt den 15 Okt. 1866 af ÅA. KRUEGER.) 
Sistförflutne vår har för astronomerna varit märkvärdig 
genom en händelse, som är så sällsynt, att den i medeltal 
inträffar icke oftare än en eller två gånger under loppet af 
ett århundrade, nemligen genom en oförmodadt uppflamman- 
de ny stjerna. Jag ber att i korthet få meddela upptäckts- 
historien jemte andra härmed i sammanhang stående omstän- 
digheter. 
Den första underrättelsen man erhöll om den nya stjer- 
nan, härleder sig från hr Courbebaisse, ingenieur des ponts 
et chaussées å Rochefort, som natten emellan den 13 och 
14 Maj observerade en mycket starkt lysande stjerna i kon- 
stellationen Kronan, lika stor som Gemma eller « i sam- 
ma konstellation. Upptäckaren påstår med bestämdhet, att 
denna stjerna icke hade funnits till den 11, emedan han 
då äfven betraktat samma konstellation, utan att varseblifva 
någonting ovanligt. Han meddelade straxt denna upptäckt åt 
flera astronomer och öfverallt började man anställa observa- 
tioner på den nya stjernans position och skenbara storlek. 
Lika snabbt, som den hade vuxit till så stor glans, aftog den 
äfven; den 15 Maj hade den gått ned från 2:dra storleken 
till 51, den 23 till 7:de storleken, d. v. s. den var icke me- 
ra synlig för obeväpnade ögon. 
Samma afton, som Courbebaisse upptäckte stjernan, ob- 
serverades den äfven af J. F. Julius Schmidt, föreståndare för 
observatorium i Athen. Schmidt beskrifver den såsom obe- 
tydligt mindre än &« Corone, med något gulaktig färg; den 
15 Maj var storleken emellan 3 och 4. 
Enligt Schmidts försäkran har stjernan icke varit syn- 
lig aftonen förut, den 12 Maj emellan kl. 8 och 11, eller åt- 
minstone hade den bort vara af mindre än 5:te storleken. 
Schmidt hade nemligen hela denna tid varit sysselsatt med 
