13 
teckningar öfver stjernor, nebuloser, dubbelstjernor m. m. Hos 
Wolläston finnes nu en dubbelstjerna, enligt Herschels obser- 
vation, som i anseende till orten nära på öfverensstämmer 
med T Coronze, men Wollastons, resp. Hersehels observatio- 
ner höra uppenbarligen till en annan stjerna. 
I det senast utgifna häftet af Monthly Notices of the 
Royal Astronomical Society har jag vidare funnit ett medde- 
lande af Sir John Herschel (den yngre), som tror sig hafva 
observerat T Corone redan år 1842. Herschel var nemligen 
den tiden sysselsatt med att på lösa blad, som omfattade en 
liten del af himmeln, anteckna alla för blotta ögon synliga 
stjernor, och ett af dessa blad, som han ritade den 9 Juni 
1842, innehåller en stjerna, som nära på synes öfverensstäm- 
ma med T Corone. Vid närmare undersökning har jag emel- 
lertid funnit, att ifrågavarande observation mycket bättre kan 
förenas med en annan stjerna af 7:de storleken, som under 
gynsamma förhållanden är synlig för blotta ögon. Jag anta- 
ger det derföre för afgjordt, att inga äldre observationer an- 
gående T Corone finnas, utom de tvenne förut omnämnde. 
Det torde icke vara ur vägen att här ännu anföra, hvad 
som spectral-analysen har kunnat uträtta i och för utredandet 
af den nya stjernans natur. Enligt Huggins', den namnkun- 
nige spectral-analystens iakttagelser, som af andra till alla 
hufvuddelar blifvit styrkta, skiljde sig stjernans spectrum vä- 
sendtligen från andra; det var sammansatt af tvenne superpo- 
nerade spectra, hvaraf det ena hade mörka linier, det andra 
deremot ljusa. Hufvudspecetrum liknar solens spectrum och 
består af ljus, som går ut ifrån en glödande massa i fast eller 
flytande tillstånd, och som sänder sina strålar genom en at- 
mosfer af lägre temperatur. Ofvanpå detta spectrum syntes 
ligga ett annat med några få ljusa linier och som således 
härleder sig ifrån ett ämne i glödande gasformigt tillstånd. 
De ljusa linierna visa öfverensstämmelse med vätgaslinierna. 
De äro starkare än de motsvarande delar af det continuerli- 
ga spectrum, hvilken omständighet förklaras sålunda, att ga- 
sen, från hvilken deras ljus utsändes, har högre temperatur 
än stjernans glödande kärna. Öfverhufvud tyckes vätgas spe- 
