35 
hvilket af retina förmedladt intryck, som försvinner i skym- 
ningen, hafva vi således ett medel att leda oss till tapparnes 
betydelse. 
Betecknar man med AUBERT de tre grundintrycken af 
synsinnet såsom ljussinne, färgsinne och rumsinne, så framgår 
genast att ljussinnet, eller förmågan att uppfatta quantitativa 
ljusdifferenser, måste tillkomma äfven det allra enklaste syn- 
organ. En enda nerfända, d. v. s. en enda staf är nog här- 
till. Äro flere stafvar förenade till ett percipierande organ, 
så uppstår redan rumsinne, som just beror på retningen af 
flere särskildt för sig kännande punkter. Ljus- och rumsinne 
tillkomma således alla vertebrerade djurs ögon. På förhand 
kan man vidare sluta till att ljussinnet hos de om natten 
kringflygande flädermössen måste vara starkare utveckladt än 
hos ormarne, som hellst uppehålla sig i solskenet. Detta åter 
tyder på att stafvarne, då frågan rör quantitativ ljuspercep- 
tion, äga företräde framför tapparne. 
Återstår således färgsinnet eller förmågan att uppfatta 
qualitativa ljusdifferenser. De enklaste försök, som en hvar 
kan anställa på sig sjelf, visa redan att med aftagande be- 
lysning, eller tilltagande skymning, förmågan att uppfatta färg 
hastigt aftager; äfvensom att vi ännu länge efter det vi ej 
mera förmå urskilja föremålens färger, tydligt kunna urskilja 
deras konturer. Såsom AUBERT m. fl. framhålla, ändra sig vid 
aftagande belysnings-intensitet först pigmenternes färgton och 
nyans, så att t. ex. cinnober synes mörkbrun, orange mörk; 
rent rödt, grönt och ljusblått se åter alla lika ut o. s. v., 
hvarefter småningom uppfattningen af färg alldeles försvinner, 
så att blott känslan af ljusdifferenser qvarblifver. För de om 
natten kringströfvande djuren gifves det således inga färger, 
för dem återstår blott förmågan att vid ringa ljusintensitet 
fortfarande särskilja den olika klarhet, som särskilda färger 
ännu visa. Är åter färgsinnet bundet vid ett bestämdt ana- 
tomiskt substrat, såsom man enligt den YoUNG-HELMHOLTZ”ska 
theorin har allt skäl att vänta, så måste denna apparat sak- 
nas hos de uteslutande i mörker lefvande djuren. Ovilkorli- 
