63 
Iakttagelser rörande en Ficus-form. 
(Meddeladt den 20 Maj 1867 af S. O. LINDBERG.) 
I Universitetets botaniska trädgård odlas en liten Ficus- 
form, som enligt MIioUEL, Flora van Nederlandsch Indiö I, P. 
II, p. 328, måste vara hans Synecia diversifolia var. 8 an- 
gustifolia, i vildt tillstånd förekommande på Sumatra. Denna 
växt trifves här väl och bär ymnig frukt hela året om. 
Sysselsatte med bestämmandet af våra odlade växter, 
undersökte vi äfven denna under April månad 1866, hvarvid 
vår synnerliga uppmärksamhet fästades vid det egna utseen- 
det hos de s. k. ståndarne i de alldeles nakna blommorna. 
Slägtdiagnosen på nyss anförda ställe lyder: ”stamina 3-4, 
antheris linearibus vel elongato-ellipticis bilocularibus, loculis anti- 
cis lateraliter dehiscentibus, in una specie in superiore receptaculi 
parte abortiva, 2-3 circa pistilli rudimentum in stipitem commu- 
nem connata.” Men denna beskrifning slog blott till en ringa 
del in med förhållandet hos vår odlade planta, ty här kunde 
ej spåras något slags öppnande af ståndarknapparne, utan vo- 
ro de under hela deras lif ständigt och öfverallt slutna. Det 
förefaller oss derför som om de fertila ståndarne genom od- 
ling  felslå och deras plats öfverallt på fästets insida intages 
af s. k. abortiva, hvilka, med undantag af de öfversta, icke 
äro sammanvuxna. Denna term synes dessutom vara mindre 
väl på sin plats, ty dermed menas egentligen sådana ståndare, 
på hvilka knappen hel och hållen uteblifvit, då här deremot 
stamen abortivum utgöres af knappen ensam. På grund häraf 
anse vi oss böra kalla dem parastemones, i likhet med benäm- 
ningen för de egendomliga organer som förekomma inom blom- 
man hos Parnassia. 
Hvad deras utseende beträffar, så äro de rödgula, ge- 
nomskinliga, hvarigenom deras oförmåga att tjena för be- 
fruktning af de nära intill fästade pistillerna genast faller 
i ögonen, äggrundt-elliptiska, på utsidan upphöjda, på insidan 
