70 
Om sönderdelning af djurben förmedelst alkalier. 
(Meddeladt den 20 Maj 1867 af A. E. ARPPE.) 
Den metod, som allmännast användes att bringa djur- 
ben i det tillstånd, att de blifva brukbara för agronomiska 
ändamål, är, ehuru i öfrigt förträfflig, alltför omständlig och 
kostsam för att andra än förmögnare jordbrukare skulle kun- 
na draga någon verklig nytta deraf. Icke nog dermed att 
för den mekaniska och kemiska sönderdelningen erfordras 
tvenne skilda operationer, först pulverisering och sedan sön- 
derdelning med en syra, den första operation förutsätter dess- 
utom ganska vidlyftiga tillställningar — qvarnar och stamp- 
verk, likasom anskaffandet af de nödiga syrorna för den an- 
dra operation ofta kan vara förenadt med många svårigheter 
och betydliga kostnader. De försök, som professor ILIENKOFF 
i Moskwa och efter honom ENGELHARDT gjort att genom kau- 
stikt kali sönderdela benen utan föregående pulverisering sy- 
nas derföre kunna blifva af stor vigt för jordbruket, isynner- 
het i ett land, der kemiska fabriker icke finnas och syrorna 
derföre äro jemförelsevis dyra, men der man i en under lån- 
ga vintrar fortgående produktion af löfträds aska har ett ym- 
nigt material för framställning af alkalier. 
Huru ifrågavarande metod i stort användes, inhemtas af 
följande exempel: Innehåller trädaskan 10 procent kolsyradt 
kali och vill man arbeta med 4000 skålpund ben, så bör man 
dertill använda 4000 skålpund aska, 600 skålpund bränd kalk 
och 4500 skålpund vatten. Dervid förfar man på följande 
vis: man gräfver en 2 fot djup grop af sådan längd och bredd, 
att den kunde inrymma 6000 skålpund af blandningen; invid 
densamma gräfves en annan 25 procent större grop. Gro- 
parne fodras med bräder. Först släcker man kalken till pul- 
ver och blandar den med trädaskan; med denna blandning be- 
täckas hvarftals 2000 skålpund ben i den mindre gropen. 
Massan försättes med 3000 skålpund vatten och öfverlemnas 
