11 



(len i-antefot, enligt livilken kassans (illgångar med sannolik- 

 liet kunna göras fruktbärande. Försigtigheten bjuder att upp- 

 skatta den hellre för lågt än för högt. Ehuruväl för säkra 

 l)laceriugar i närvarande tidpunkt torde kunna beräknas minst 

 öi^rocent, antaga vi derföre blott en ränta af -t^/g proc. på 

 kassans medel. Hvad deröfver möjligen kan erhållas, be- 

 trakta vi såsom bidrag till förvaltningskostnaden, hvartill der- 

 jemte i vår beräkning anslås en fix summa af 3,000 mark 

 för året. Slutligen måste äfven tagas i betraktande att nå- 

 gon större eller mindre summa alltid kommer att ligga ofiir- 

 räntad; detta döda kapital upptages förslagsvis till 4,000 å 

 o.OOO mark. 



Beräkning af pensionens maximibelopp. 



Vi öfvergå nu till hufvudfrågan, nemligen utrönandet 

 af det högsta möjliga belopp, hvartill pensionen, utan att äf- 

 ventyra kassans framtida bestånd, kan fastställas. Vid lös- 

 ningen af detta problem har man i allmänhet att upprätta 

 kassans bilans för en gifven tidpunkt sålunda, att man ut- 

 räknar ej blott kassans sannolika tillgångar vid denna tid, 

 utan äfven det matematiska eller kapitalvärdet af alla dess 

 framtida inkomster och utgifter, d, v. s. det kapital som ge- 

 nom dem enligt den antagna räntefoten blefve amorteradt. 

 I denna bilans ingår på utgiftssidan såsom faktor det tills- 

 vidare obekanta pensionsbeloppet, hvilket derefter bör så be- 

 stämmas, att credit och debet jemnt motsvara hvarandra. 

 V^alet af tidpunkten för detta bokslut är egentligen godtyck- 

 ligt och utan infh'tande på resultatet, som oberoende häraf 

 alltid måste blifva detsamma, såvidt förutsättningarna i öfrigt 

 bibehållas oförändrade. Man kunde exempelvis välja den 

 tidpunkt, då det normala förhållandet mellan delegare och 

 sterbhus antagligen inträdt, ett förfarande, som vi vid en lik- 

 artad beräkning (i fråga om sjömännens pensionskassa) här- 

 förinnan användt. Denna gång föredraga vi likväl att redu- 

 cera samtliga värden till tidpunkten för kassans inrättande, 

 hvarigenom den, visserligen blott skenbara, fördelen vinnes, att 

 dessa värden framstå i en genom diskontering minskad skala. 



