6S 



kernas faunor, förmodar han slutligen att de arktiska djur- 

 arterna hafva skilda utbrednings-centra i de från norr mot 

 söder gående höjdsträckningarna, Norska fjell ryggen, Ural 

 och Stanovoj-bergen. 



Hvad denna förmodan angår, vilja vi dock påpeka att 

 den ingalunda ånnu får anses för annat, än den sjelf synes 

 utgifva sig för. Något säkert resultat, som grundlade en 

 teori, är visst icke ännu vunnet. Ty såsom vigtigt hafva vi 

 först att anteckna ofullständigheten af de ännu gjorda un- 

 dersökningarna i Sibirien; af betydelse är äfven det ringa 

 artantalet, som utmärker de nordligaste territorierna, enär 

 procenttalen genom upptäckandet deraf, att ytterligare blott 

 par af arterna äro med Europa gemensamma, tilltager i ha- 

 stig progression; så finna vi redan att genom blotta borträk- 

 nandet af en art, Allorhinocoris^ till de äfven europeiska for- 

 merna procenttalet af de med Europa gemensamma arterna 

 stiger från 44 till .50. Anträffas yttermera t. ex. 4 af de nu 

 från nordvestra Sibirien funna arterna i Europa, så har pro- 

 centtalet gemensamma former redan stigit till 75. Ocii huru 

 lätt kan sådant icke ske, då man betänker att hela norra 

 Rysslands ofantliga landsträckor äro alldeles oundersökta i 

 hemipterologiskt afseende*). Vi kunna derföre ännu icke 

 tillmäta de anförda siffrorna så stor betydelse att de för- 

 mådde kullkasta en gammal och, såsom det synes, på nog 

 talande skäl grundad hypotes. Exkursionerna i Sibirien hafva 

 företagits icke ens alla årstider; särskildt är af territorium 

 montosum blott en mindre del undersökt och det under för 

 hemipteras utveckling jämförelsevis olämplig tid. 



I min ^""Revisio critica Capsinarum"''' p. 51 har jag utta- 

 lat om Stiplirosorna steganoides, Flatypsallus acmdhioides, 

 Teratocoris hyperhoreus^ Psallus mtermediits, Ps. cethiopjs, 

 Ps. (/raminicola och Agalllastes signatus, att de jämte Di- 

 placus inom vår fauna torde representera ett ryskt-sibiriskt 

 element bland Capsiderna; då jag förmodade detta, var ännu 



*) För icke längesedan voro t. ex. de från östra Sibirien be- 

 skrifna Diplacus alhoornatns och Anaiyns Kirschhaumi okända från 

 Europa. 



