84 



slutit till deras förvandtskap eller identitet, eller, när likhe- 

 ten varit ringa eller ingen, tvingat den fram genom anta- 

 gandet af mellanformer, dem de sjelfve godtyckligt uppgjort 

 och hvilka aldrig bevisligen existerat. 



Detta förfaringssätt har litet hvarstädes bragt den etj- 

 mologiska forskningen i vanrykte. Trots tviflet och gycklet 

 är dock, säger G. CuRTiUS, sträfvandet att uppspåra ordens 

 ursprung och slägtskap oafvisligt. Etymologin har fullt ut 

 samma lockande makt som alla de andra vetenskaper, hvilka 

 sysselsätta sig med uppkomsten af stora frambringelser på 

 naturens område eller andens. Dock, ingen kan förneka det, 

 är dervid äfven faran att misstaga sig mycket nära och myc- 

 ket stor. Det är ju så på alla områden, att menniskans 

 forskning kan gå endast till en viss gräns, och icke derut- 

 öfver. Den första uppkomsten af hvad hon i rik mångfald 

 finner omkring sig och hvad hon förmår särskilja, ordna och 

 i dess sednare stadier begripa, är för henne förborgad. Hon 

 kan endast annalkningsvis närma sig densamma genom mer 

 eller mindre sannolika hypoteser, hvilka dock sakna den 

 noggranna forskningens visshet och derför lätt kunna föra 

 på af vägar. 



Faran att förlöpa sig i ohållbara antaganden, så stor 

 den än är för dilettanten eller den om språkforskningens 

 rätta metod obekymrade, har dock för den samvetsgranne 

 och sakkunnige etymologen blifvit betydligt mindre efter de 

 stora framsteg, linguistiken gjort under det sednaste halfsek- 

 let. Tager etymologen ljudlagarne till beständigt rättesnöre, 

 ger han akt på den kulturhistoriska ståndpunkt, hvilka den 

 eller de språk som han etymologiskt utreder hunnit, och kän- 

 ner han detta eller dessa språk grundligen, skall hans arbete 

 i allmänhet krönas med framgång, om han ock ej alltid kan 

 undgå att misstaga sig. Vi hafva numera flera exempel på 

 sålunda utförda, väl lyckade etymologiska arbeten, som i sin 

 mån kasta nytt ljus öfver de forskningsfält, der deras för- 

 fattare arbetat, och för hvilka språkvetenskapen hos desse 

 står i stor tacksamhetsskuld. Jag vill här omnämna blott 

 tre etymologiska och komparativa verk, alla från den indo- 



