91 



lexikon, Oenetz' karelska och rjskt-lappska oi'dsau)lingarj. 

 För Wepsiskan och Wotiskan kunde de al' mig publicerade 

 ordsamlingarne för första behofvet vara till lylles. Vigtigl 

 såväl för det vetenskapliga behofvet som för språkets prak- 

 tiska begagnande i littei-aturen vore framförallt att komma 

 under fund med, hvad som är gemensamt för denna språk- 

 gren, likasom det i mer än ett afseende vore af vigt, att det 

 hela språkstammen genomgående ordförrådet, ingalunda stort, 

 blefve kändt, 



Yid planerandet af ett finskt etjmologiskt-komparativi 

 lexikon, vare sig i större eller mindre skala, gör dock ma- 

 terialets torftighet ej det största bekymret. Ännu känbarare 

 är bristen på personer med nödiga insigter till utförandet af 

 ett sådant värf. På det indogermaniska språkgebietet finnas 

 många sådana vetenskapsidkare, i synnerhet Tyskar, hvilka 

 äro förtroliga med hela det ofantliga området och i grund 

 känna en stor del af de dera förekommande tungomålen. På 

 det finska språkgebietet finnes ingen enda, och har aldrig 

 funnits någon, som på en gång ens något så när dominerat 

 hela fältet. Det vestfinska området, såsom lättare tillgäng- 

 ligt genom litteratur och ordböcker och bestående af mera 

 homogena elementer, är åtminstone för i Finland födde for- 

 skare mera möjligt att bemäktiga sig. Men i de finska språ- 

 ken förekommer ett element, i endast ringa grad anträffeligt 

 i de indogermaniska, som gör etymologens värf här mång- 

 faldigt svårare och omger honom med långt flera och större 

 faror än på de sistnämnda tungomålens gebiet. Onomato- 

 poesin spelar neml. en stor role vid den primära ordbildnin- 

 gen i de finska språken, i synnerhet uti de vestfinska och 

 framförallt i vårt tungomål här i Finland. Och det är rent 

 af omöjligt — det intygar den dagliga erfarenheten hos fin- 

 ske språkforskare och språklärare — att lära sig att rätt 

 fatta de onomatopoetiska Ijudsammanställningarnes betydelse, 

 i fall man ej fått klaven dertill derigenom, att Finskan ut- 

 gjort ens första och verkliga modersmål. Om språkkänslan 

 stundom äfven på andra språkgebiet har rättighet att, då an- 

 dra bevismedel saknas, i sista instansen afgöra om ett ords 



