94 



Det ena af dessa arbeten är Magyar-ugor usszeha- 

 sonlitö Szötär (magyaviskt-ugrisk jemförande ordbok) af 

 BuDENZ, den bekante professorn i altaisk språkvetenskap vid 

 universitetet i Budapest, en i ynglingaåren till Ungern ut- 

 vandrad Tj-sk. Af detta lexikon hafva sedan 1873 utkom- 

 mit 3 häften om inalles 595 sidor, innehållande ordförrådet 

 under samtliga konsonanterna (med ett litet undantag), så 

 att numera blott de vokaliskt anljudande orden återstå. Ver- 

 ket är, såsom titeln äfven (ej blott för prål) utvisar, skrifvet 

 på magyariska. Det andra arbetet är Donners på tyska 

 skrifna Vergleichendes Wörterbuch der finnisch- 

 u^ri schen Sprachen, försedt äfven med finsk titel, troli- 

 o-en blott till prydnad. Deraf har sedan 1874 utkommit 192 

 ■4- 160 sidor i 2 häften, i hvilka orden, som anljuda med A; 

 fh j} ^.' ^1 ^1 blifvit behandlade. 



Till planen äro båda arbetena ungefär lika, i det hvart- 

 dera utgår från det egna språket och under dess stamord 

 och rötter samlar allt hvad deriuom hörer tillsamman och 

 det ur slägtspråkeu, som med de ungerska, resp. finska or- 

 den af författaren anses vara identiskt eller beslägtadt. Det 

 ungerska lexikonet är dock kanske mera komparativt, me- 

 dan det finska är mera etymologiserande. Ville man jem- 

 föra dem med något af de i det föregående såsom mönster 

 anförda arbetena^ torde de i uppställningen närmast likna 

 CURTiUs' grekiska etymologi, d. v. s. de äro egentligen ej 

 komparativa ordböcker öfver hela språkstammen, såsom man 

 skulle förmoda af titeln ä Doiviner's arbete, utan försök att, 

 med tillhjelp af slägtspråkeu, etymologiskt utreda det unger- 

 ska, resp. det finska ordförrådet, hvilket titeln på Budenz' 

 verk äfven rätteligen innebär. Naturligtvis hafva författarne 

 haft rättighet att uppställa sina resp. arbeten såsom de för 

 godt funnit. Men en verklig vinst hade det varit, om de 

 sammanställt materialet gruppvis, efter Fick's mönster. Öf- 

 \ersigtligheten hade sålunda blifvit större, och det verkligen 

 identiska eller beslägtade hade bättre hittat tillsamman, li- 

 kasom man å andra sidan hade undvikit att sammanställa 

 verkligen identiska ord med ord, som väl hafva en tillfällig 



