103 



tan fakta, väta, kasJci sved, kasea fuktig, tjock, kässä puc- 

 kel, käsnä 1. känsä vårta och koso ''Veichlich, zahlreich^''. 

 Här äro åter flera ord- eller rotgrupper sammanförda allde- 

 les godtyckligt och uppenbarligen mot bättre vetande. Först 

 och främst är det klart, att verbet kasuan., nu vanligen sam- 

 mandraget kasvan växa, tilltaga är ett derivat af kasu, di- 

 minutiv af kasa hög, hop, trafve, hvilken mening äfven Lönn- 

 rot synes hylla (se Lexikonet); ordet kasa har hr D. 

 imellertid under n:o 93 uppfört såsom allena stående och 

 derunder ställt bland annat det i ryska Karelen brukliga 

 ryskt- tatariska ordet kasna kronokassa, allmänna medel, kro- 

 nan; af detta kasa är koso en variant, och icke ett adjek- 

 tiv, utan ett substantiv, hvaraf endast ablat. kosolta ymnigt, 

 rikligen, n)'^ttjas såsom adverbium. Och vidare synes det 

 vara påtagligt, att ordet kasi stam kase ger upphof åt ordet 

 (kase-tan) kastan och äfven åt kasea, hvaraf åter genom om- 

 kastning uppkommer sakea (likasom pyterä: typerä), något 

 som hr D. ej varsnat, ehuru omkastningen spelar en ej all- 

 deles obetydlig role i den finska primära ordbildningen. Och 

 slutligen hafva kaski samt kässä, känsä och käsnä ej något 

 att skaffa med de förenämnda ordgrupperna. De tre sedna- 

 ste orden äro olika gestalter af det ursprungliga käsnä. Or- 

 det kaski åter har den ännu i de sydjämiska språken anträflfe- 

 liga ursprungliga betydelsen björk, och måste betraktas så- 

 som en sjelfständig, allena stående ordstam. I Finskan har 

 detta ord fått sin nuvarande betydelse sålunda, att man ef- 

 ter det nomadiska jordbrukets, svedjandets, uppkomst begynte 

 benämna ett med björk bevuxet land kaskimaa företrädesvis 

 svedjeland, h varefter man, tack vare en i den finska ord- 

 bildningen vanlig förkortning, af det ursprungliga kaskimaa 

 bibehöll blott sammansättningens förra del kaski. När nu detta 

 ord sålunda förlorat sin ursprungliga betydelse och erhållit 

 en alldeles annan, upptogs en dittills oegentlig och poetisk 

 benämning för björken koiva, i diminutivform koivu, den 

 hvita, det hvitstammiga trädet, såsom detta trädslags egent- 

 liga namn. 



Ordet kisa (n:o 100) betyder äfven och kanske ursprung- 



