113 



nat inkomma på det estniska språkområdet och der få den 

 finska utstyrseln, tj spiration med j är ej främmande för 

 somliga estniska munarter (t. ex. iltlema: jutlema). Vid upp- 

 tagandet till Lappskan undergick ordet ost, tist en analog 

 förändring, i det deraf vardt vuosta, på samma sätt som af 

 skand. oxe i Lappskan blir viwksa, viiofsa^ af öl blir vuol, 

 af ovn (ugn) blir vuobne. Grimm's mening, som jag anfört 

 i Kulturorden, att ordet ost måtte vara till de skandina- 

 viska språken lånadt från de vestfinska, emedan det står all- 

 deles enstaka i de germaniska och indoeuropeiska tungomå- 

 len, kan ej vara afgörande. I mitt nyssnämnda arbete upp- 

 räknar jag vid detta ord en mängd svenska ord, hvilka äro 

 lika allenastäende som det ifrågavarande, utan att någon be- 

 stridt deras genuina germaniska härkomst. Huru skulle det 

 dessutom varit möjligt, att från det supponerade finska ori- 

 ginalordet juusto med ett radikalt j uti anljudet komma till 

 det skand. ust, ost? Vigtigare synes vid första ögonkastet 

 en annan af en äldre språkforskare uttalad mening om för- 

 hållandet mellan ost och jimsto vara, en mening, som jag i 

 nämnda arbete äfven anfört. Jag syftar på den af Ihre 

 gjorda förmodan, -isXi juusto vore ett derivat frän y^^os^a flj^ta, 

 löpa, löpna. På denna hypotes sätter hr D. ett synnerligen 

 högt värde, ja han anser den vara afgörande för ordets fin- 

 ska ursprung. Men så lätt är dock saken ej som hr D. sy- 

 nes förmoda. Af juosta, stam juokse, som redan i Estniskan 

 ej har den sednare uppkomna afledda betydelsen löpna, 

 kan aldrig fås något annat hit passande substantiviskt deri- 

 vat iiw juoksii; men detta ord har alls icke någon sådan be- 

 tydelse som skulle likna sig till den af juusto, och dessutom 

 är från juoksu till juusto det oöfverstigliga svalget utaf öf- 

 vergången af uo till uii, som är exempellös, och den knap- 

 past mindre af -ksu till -sto. Hr D. anför det från juokse 

 afledda ordet juostu såsom ett bevis till derpå, att dock 

 juusto också kan härledas från stammen juokse. Han har 

 dock dervid glömt den lilla omständigheten, att juostu är 

 regelbundet prtet. part. pass. af denna stam (urspr. juok- 

 se-ttu, deraf sammandraget juostu) och att denna böjnings- 



8 



