116 



af träd äro identiska, såsom äfven hr D. antager, är obestrid- 

 ligt. Den ursprungliga gestalten för ordet har varit kanske 

 tyke, tyki, hvaraf genom förmildring nuvarande tyvi och så- 

 som diminutiv tt/kö. Antagandet om dessa ordgestalters iden- 

 titet vinner styrka af den omständigheten, att ti/kö såsom 

 postpositionelt ord i Estniskan motsvaras a,f jimri rot. Det 

 var en äkta skogsmennisko-åskådning som ledde Finnen och 

 Esten, när de ville uttrycka t. ex. satsen : jag sitter hos dig, 

 att säga: mä istun tykö-nä-si d. v. s. invid din stam, el- 

 ler: ma istun so jmires i ell. vid din rot. 



N:o 412 tähdän ''Vahrnehmen, merken, bezeichnen, 

 zielen''\ och n:o 413 tähti prick, punkt, stjerna äro i oriktig 

 ordning, så vida det förra ordet, hvars regelbundna gestalt 

 är tähtään^ är ett derivat från det sednare. Oriktigt äro ock 

 betydelserna för detta ord ordnade. Dess egentliga och kon- 

 kreta betydelse är ''^zielen"'\ hvilket hr D. ställt till sist. 



Under n:o 416 anträffa vi bland de genuint finska or- 

 den äfven tenka, denga, ett litet ryskt skiljemynt, hvilket 

 andre forskare samt na sist och uttryckligen äfven Lönnrot 

 i Lexikonet, ansett för det ryska ;i;eHLra. Till detta miss- 

 hugg har hr D. låtit förleda sig af följande omständighet. I 

 tlera ostfinska språk benämnes den ryska kopeken med nam- 

 net på ekorren, påtagligen af den orsak, att ekorrskinnet i 

 fordna tiders byteshandel hade ungefär samma värde som 

 en kopek, hvars värde då var mycket större än nu. Nu he- 

 ter ekorren på ostjakiska langi^ tlangi, och detta anser hr 

 D. vara identiskt med tenka, hvilket ord, i förbigående an- 

 märkt, i hela Finlands folkspråk är så godt som okändt. 

 Oturen vill dock, att just i Ostjakiskan ekorrens namn icke 

 tillika är namn på kopeken, hvilken der heter i^o/, ett ord, 

 som ursprungligen betyder koppar och förmodligen är iden- 

 tiskt med f. vas-ki. Det är således ej att tänka på någon 

 förbindelse mellan f. fenka och ostj. tlangi; och de öfriga 

 ostfinska namnen på ekorren ur, koni, Un kunna väl ej hel- 

 ler sammanställas med f. tenka. Också var det mynt, hvars 

 namn tenka ;i,eHtra var, till värdet så betydligt mindre än 

 kopeken, att det ingalunda kunde förvexlas med denna. 



