119 



tillochmed har Lappskan uti ordet doarje stötta bevarat stam- 

 ordet, hvilket i Finskan ej kommit i bruk. De tre samman- 

 ställda orden hafva i sjelfva verket intet gemensamt utom 

 den yttre tillfälliga likheten. 



Artikeln n:o 489 utgöres af syrj.-permska turi trana, 

 sammanställdt med identiska ord ur andra slägtspråk, och 

 författaren uttalar den förmodan att ordet vore "^vurzelhaft 

 verwaodt'^ med magy. tarka brokig. Detta är svårt att 

 medgifva. Sammanställer man med detta turi det motsva- 

 rande finska kurki (förvexling af t och k är ej sällsynt), så 

 v.nnes förbindelse med f. kur-kku hals. strupe, en förbindelse, 

 som synes naturlig med afseende å tranans långa hals. 



Då tallus och tallaan äro regelbundna derivat ur talla, 

 är det ej lätt att inse, hvarför dessa tre ord anföras under 

 särskilda numror. Af derivaterna synes, att ordet talla, 

 hvaraf en biform talka finnes, ursprungligen betyder fot, och 

 genom denna betydelse kan det bringas i förbindelse med f 

 jalka och mordv. pUge. Det ostj. verbet lailem, taitem stå 

 ar kanske ur samma rot som dessa ord, ehuru det väl ock 

 kan sattas i förbindelse med f. seison. 



Adjektivet tania (rätteligen tanea) är under n:o 516 

 upptaget såsom artikelns utgångspunkt, ehuru dess stamord 

 tana atven finnes i språket. Ett mycket bekant derivat af 

 det förra är tanakka, hvilket hr D. orätt skrifver tanikka 

 som ar något helt annat och bordt anföras under n:o 518 ' 

 Det vestfinska ordet tappi (n:o 525} är sv. tapp och 

 har ingenting att skaffa med typpään stvmpa m. fl. verkli- 

 gen genuina ord, ej heller med tuppaan,\uppia, hvilka äro 

 genom förvexling af k och p uppkomna bigestalter af tuk- 

 km tillstoppa eller ock möjligen blott lånord af sv. stoppa 

 Ordet tappi kan lika litet hafva sjelfständigt uppkommit på 

 tinskt botten som tymiyri och olut. 



Det under n:o 530 upptagna temppu är, snsom hvar 

 man vet, ej något genuint ord, utan jemförelsevis nytt eller 

 ungt 1 Finskan, ty det har till original det ital. tempo, hvil- 

 ket 1 Svenskan och äfven andra språk bland annat brukas 

 såsom benämning på handgrepp i soldatexercis. Det har na- 



