123 



ken lånat namnet på detta föremål hos de slaviska eller ger- 

 maniska grannarne: oopoiia, Bart, parta. 



Om ordet sikka har ur Re>'VALl's lexikon influtit i Lökn- 

 ROTS ett groft fel, som åter föranledt hr D. till ett stort 

 misshugg (n:o 584). Löjn!NROT's bestämning, ordagrannt öfver- 

 satt från Renvalls, lyder: '^sikka parningsiust, brunst (hos 

 får, getter); oUa sikassa 1. sikoUlansa vara brunstig'"'. En- 

 dast det sista är riktigt, ty saken är den, att ordet sikka 1. 

 sikko, föga brukligt i Finskan, men så mycket mer i Estni- 

 skan (ehuru äfven der troligen af främmande ursprung), i 

 sistnämnda språk betyder bock, handjur af fåret eller geten, 

 i synnerhet det sednare. Från denna betydelse synes det 

 vara långt till den af de två lexikograferne angifna. Det är 

 likväl ej så. Man säger i Finskan om kon, då hon är brun- 

 stig: "-lehrnä on härjillänsa''' med adess. plur. af härkä oxe, 

 tjur. Uttrycket är omöjligt att ordagrant efterbilda; närm- 

 ningsvis kan det öfversättas med: kon har lust till tjurar. 

 På samma sätt sägcs om svinet: '"'si ka on karj ulllans a'''' sug- 

 gan har lust till fargaltar, af karju fargalt. Och likaså sä- 

 ger man om getter och får: 'Hiuhi, kili on sikoUlansa'^ har 

 lust till bockar, af det ifrågavarande ordet sikka 1. sikko 

 bock. LöiMSROTs ''''olla sikoUlansa vara brunstig'''' är således 

 rätt, blott man underförstår att uttrycket gäller endast om 

 får och getter, hvilket dock framgår af hvad han yttrar li- 

 tet förut. Hr D. har tagit sig friheten att utvidga betydel- 

 sen af ordet sikka till '''brunst bei thieren*'' i allmänhet, och 

 detta har han gjort sannolikt för att kunna med detta ord 

 sammanställa verbet sikiän atlas, alstras, emedan detta ej 

 begagnas blott om får och getter, utan äfven om andra djur, 

 ja sjelfva menniskan. Men dessa ord hafva ej något gemen- 

 samt med hvarandra; sikka, med dubbelt Ä;-ljud, betyder 

 bock, sikiän^ med enkelt sådant, betyder aflas, alstras, och 

 har till stamord ett siki ell. sike med betydelsen foster, som 

 väl ej sjelft numera förefinnes i språket, men dock anträf- 

 fas i ordet sikiö., sikiä foster, afföda såsom stamord. 



Under n:o 620 förekommer ordet sysi kol, stam syte, 

 och hr D. synes förmoda, att det är derivat från syttyä tän- 



