125 



skaffenhet (det är bokstafven s. här afhandlas). Ju större 

 imellertid den ordniassa är. som antages liafva sitt ursprung 

 i en s. k. rot och derunder sammanställes, desto större må- 

 ste äfven det godtycke vara, hvarmed de sålunda samman- 

 fösta orden likasom på en prokrustesbädd af etymologen gö- 

 ras lika eller liknande hvarandra och lemlästas såväl till be- 

 tydelse som ljud. All ordning och öfversigtlighet gå häri- 

 genom förlorade, egenskaper, hvilka dock ett lexikaliskt ar- 

 bete i första rummet bör ega. Och hvad har härmed vun- 

 nits? Knappt något annat än att författaren varit i tillfälle 

 att visa sin skicklighet i fonetikens trollkonster och sin full- 

 komliga oafhängighet af allt hvad som kallas sundt förstånd. 

 Ty fåfängt är det att hoppas, att någon skulle bli öfverty- 

 gad t. ex. derom, att roten saj) (med varianter) i de (inska 

 språken ursprungligen har följande 14 betydelser: driicken, 

 schmutz, eng, zupfen, umwickeln, umwtihlen, magern, ertrin- 

 ken, sauer werden, greifen, schlagen, fiigen, schleifen, sam- 

 ♦neln (2 häftet s. 60), och att ord, sådana som: siqypu, siipi, 

 sauva, sepä, sacqjccs, häpeä^ happama, sappi^ savi^ siioja, 

 hauta, haava, seppä skulle hafva sitt gemensamma ursprung 

 i detta scq). Så vidt mig är bekant har ingen af de språk- 

 forskare, hvilkas arbeten kunna kallas mönstergiltiga, gifvit 

 teorin om ordrötterna en så vidsträckt tillämpning som ht 

 D. Dock, det är icke min mening, att denna gång granska 

 planen i hans arbete, utan måste jag inskränka mig att till 

 det sednare af de tvänne utkomna häftena nu göra några 

 anmärkningar i detalj. 



I spetsen för artikeln n:o 682 står veps. seraidan bäfva, 

 darra. Hvarför äro de beslägtade finska säräjäii. särähtää 

 (^^pyy pyrähti, maa järähti, Jeesuksen sydän säräJitP) ej an- 

 förda här? 



Under n:o 683 finna vi bland annat f. hieroa, men sakna 

 dess lappska motsvarighet fierrot. 



Verbet siirtää (n:o 686) är helt visst uppkommet af 

 samma rot som f. syr-jä, hvilken rot kanske finnes i tscher. 

 sir rand, kant, och hade således rätteligen bordt samman- 

 ställas med dessa ord under n:o 648 (i l:sta häftet). 



