127 



ga7no- uatnnet på en stor bröstprydnad af läder ell. tyg, öf- 

 versydd med silfvermynt, hvilket ord han sätter i förbindelse 

 med mordv. holgan sammansluta. Härvid är att märka att 

 sulgamo ej samman- ell. fastsluter något, utan betäcker hela 

 bröstet, derpå nedhängande från ett band kring halsen, och 

 att detta ord i Mordvinskan likasom i Tscheremissiskan är 

 ett lånord, hvars original är tschuv. mlcjemé id. Mellan dessa 

 ord och f. solki är således ej någon förvandtskap. 



Till n:o 711 helmi perla måste äfven la. helma räk- 

 nas, ehuru det här blifvit bortglömdt. Det är ej troligt att 

 det ryska a-lMasi» diamant är ursprungligen slaviskt, eftersom 

 det ej tyckes förekomma i de öfriga slaviska språken. Men 

 att det vore till Ryskan lånadt från Liviskan, såsom hr D. 

 efter Orewingk antager, är dock föga troligt. Det ryska or- 

 det skall, enligt G., återfinnas i Kurdiskan. Persiskan och 

 Arabiskan, hvilken uppgifts tillförlitlighet jag ej kan kontrol- 

 lera. Om så är, är ingenting naturligare än att ordet in- 

 kommit i Ryskan frän det hållet. Möjligen kunde aJiMast 

 dock äfven vara det grekiska ddapac. Att deremot antaga, 

 att liv. ehnas bernsten skulle vara originalet derför och öf- 

 ver Ryskan gått i de sydligare språken, motsäges såväl af 

 olikheten i betydelserna för aJiMast och ehnas som mycket 

 mera deraf att Ryssarne och Perserna m.^ il. dock långt ti- 

 digare känt både till diamanten och bernstenen och haft namn 

 för dem än Liverna hade bosatt sig vid den bernstengifvande 

 sydöstra kusten af Östersjön. Härmed bestrider jag ingalunda, 

 att Liverna '^sjelfständigt deltagit^' i fångsten af bernstenen. 

 Denna fångst har väl tillgått och torde ännu tillgå på det 

 allra enklaste sätt i verlden och förutsätter ingen högre kul- 

 tur än att den väl hade kunnat bedrifvas af ett vida min- 

 dre kultiveradt folk än Liverna voro ens vid sin ankomst till 

 Östersjön. Dessutom är till denna artikel att anmärka, att 

 det är blott ordet e\m som är identiskt med f. helmi; ordet 

 är enligt all sannolikhet genuint samt ur samma rot som 

 hely, helisee m. ti., och betecknade något skramlande, klin- 

 gande. Ännu i dag är qvinnodrägten hos de ostfinska fol- 

 ken behängd med små bjellior och annat skrammeltyg, och 



