128 



helmi, plur. helmet^ liv. eXm kunde ursprungligen hafva va- 

 rit namnet på en art af dj^lika prydnader samt med tiden 

 inskränkts till namn för en halsprydnad, hvartill sednare glas- 

 perlor nyttjades. När Liverna kommo till Östersjön, var det 

 naturligt, att deras qvinnor skulle fatta tycke för den mjuka, 

 genomskinliga och annars präktiga hernstenen, och de be- 

 gynte nyttja halsperlor, gjorda af detta ämne. Och bern- 

 stenen fick nu naturligen sitt liviska namn eXmas, som ur 

 ordet e\m är deriveradt i en derivationsform, hvari bildas 

 namn för ämnet till det föremål, hvars namn stamordet är. 

 Ordet elmas betyder således ämne till elm, såsom bernste- 

 nen hos Liverna i sjelfva verket torde varit det för de ri- 

 kare qvinnornas halsperlor. Alldeles på samma sätt har or- 

 det teras stål i Finskan uppkommit i en jemförelsevis nyare 

 tid genom afledning ur terä bett, och det betyder ordagrant: 

 ämne till bett ell. egg; dylika bildningar äro : aidas, kengäs^ 

 tervas^ västas. Att ehncfs stundom förvexlas med sitt stam- 

 ord elm och att dess egenskap af derivat ur detta ord för 

 språksinnet fördunklats, beror af den oreda, som äfven an- 

 nars på alla håll genom språkets aftynande gjort sig gällande 

 i Liviskan. Till de öfriga baltiskt-finska språken har detta 

 ord dock ej kunnat tränga; ej heller nyttjas ordet helmi i 

 dem ens ännu såsom namn på bernstenen, utan betyder blott 

 perla, helst glasperla, hvaremot ädla perlor benämnas i folk- 

 språket med det lånade simpukka, simpsukka^ ehuru äfven 

 de i det nyare poetiska och litteraturspråket begynt kallas 

 helmet. 



Vid n:o 740 kan, utom de af hr D. upprilknade hin- 

 ktia, hynisen ni. fl., tilläggas liönkyä, hönkäisen. 



Ordet hyöntiö insekt (de vanligaste formerna hyöntein 

 och hyönteinen äro ej omnämnda) anser hr D. (n:o 741) 

 vara uppkommet af ett ursprungligt hyöntäjä, som skulle be- 

 tyda '"'einer der das summen verursacht^''. Detta förutsätter 

 ett stamord hyöntää surra, som dock ej finnes till, h varför 

 hr D. sätter ifrågavarande ord i samband med verbet hynään 

 surra, brumma. Emot ett sådant antagande sätter sig den 

 finska språkkänslan, kvilken i ordet hyöntein ej förnimmer 



