144 



åkerrenar, backar och bland ruderatvexter, såsom L. 2)raten- 

 sis, äro grå-gröua eller gulgrå. Särskildt anmävkiiingsvård 

 är den bland ljungen förekommande rödaktiga lokalformen 

 L. punctatiis (var. af liratensis) med sin starka glans och 

 punktur. L. riibricatus ock L. atomarius. som lefva ])« 

 barrträd, äro rödgula, en färg, som längre fram i denna upp- 

 sats skall finna sin naturliga förklaring. Den pä torra bac- 

 kar lefvande L. (Ortho2)s) Jiavovaritis är brun och höst- 

 exemplaren äro i allmänhet mtu-kare än vår-exemplaren. 



Bland Homoptera spelar genus Deltocephalns en unge- 

 fär liknande role. De grå- eller brunaktiga arterna lefva 

 egentligen på fältbackar, ehuru de väl esomoftast nedstiga 

 till hårdvalls ängarne; hit räkna vi t. ex.: D. collinus^pallidi- 

 nervis, striaius, pulicaris^ jJM;^c^^M«.,• och såsom för hårdvalls 

 ängarne mera egendomliga: D. pseudocellaris, Falléni, ocula- 

 tus, hreviceps^ vitripennis, m. ti. Särdeles väl skyddad ge- 

 nom sin färg är den på sandiga stränder förekommande D. 

 sahulicola^ hvilken jag var i tillfälle att observera ])å de 

 stora sandkullarne vid Calais samt på de vidsträckta dyneruM 

 vid Skottlands norra kust. — Undersöka vi åter en torr, 

 men yppigare gräsbevuxen äng, träffa vi på former, sådana 

 som D. abdomiualis, pascuellus, striifrons, m. fl. renare 

 gröna species, hvilka karaktei-isera dessa lokaler. Gå vi till 

 mossarne, möta vi der bruna eller brun-grå arter, såsom 

 D. Panzeri och costalis, hvilka tillsammans med nks^v^- Atliy- 

 saner, åtminstone A. grisescens, och med den gula Notns 

 jiavipennis hos oss i Finland representera större delen af 

 dessa lokalers homopter-fauna. Athysamis grisescens bar 

 jag funnit endast på sphagnum-mossar och dess färg är i 

 högsta grad lämpad efter hvitmossarnes, hvarföre den icke 

 är lätt att upptäcka, der den hoi)par kring rötterna af den 

 sparsamma starr-vegetationen; att den t. ex. från Sverige 

 uppgifvits såsom sällsamt, beror troligen just härpå. 



En likartad efterhärmning i färg, som vi nyss omtalat.^ 

 kan äfven återfinnas med hänsyn till den jordmån, som ut- 

 mäi-ker lokalen, der insekten uppehåller sig, och kan i akl- 

 taoas särskildt hos Acanthiiderna. Någongång varierar äl- 



