152 



stående kan jag icke förklara på annat sätt än genom anta- 

 gandet att arten i Skotland är utsatt för någon fiende, som 

 icke här angriper densamma; på grund hvaraf derstädes en- 

 dast sådana individer blifvit vid lif, hvilka haft fördelen af 

 den rödgula färgen, samt fortplantat denna på sina efter- 

 kommande, så att under loppet af generationer den svarta 

 varieteten derstädes helt och hållet utträngts och förintats. 



Det är för öfrigt icke blott efter barrträdens ungskott, 

 som en färgimitation eger rum. Densamma återfinnes äfven 

 bland löfträden. Efterhärmningen af grenarnes och små- 

 q vis tar nes färg eger här icke så få representanter. Dessa 

 tinnas isynnerhet ibland PediojJsis- och Idiocerus-a.Yterna.. In- 

 gen skall väl kunna neka till att Idiocerus Populi eller lami- 

 natus eger en stor likhet i färg med de unga qvistarne till 

 de buskar, på hvilka de lefva. Inom samma genus finnas 

 arter, af hvilka den ena synes imitera bladens, den andra 

 grenarnes färg, t. ex. Pediopsis virescens och P. nassatus^ 

 Idiocerus confusus och /. lituratus^ båda lefvande på samma 

 buske. Pediopsis Jiavicollis är en särdeles varierande art, 

 hvilken än är nästan helt grön, än, likasom P. rufusculus 

 och Aini, påtagligen imiterar grenarnes färg. Jämföra vi 

 nämligen dessa arter med de späda qvistarne af björken eller 

 alen, så se vi huru de gråa vingarne med deras mörka, stun- 

 dom brunskuggade ådror frappant härma den sprickfulla, 

 tunna, gråaktiga epidermis på de späda qvistarnes bruna un- 

 derlag, hvilket till färgen än yttermera öfver ens stämmer 

 med insektens kroppsfärg. 



Högst märkliga äro färg och teckning hos de på träd- 

 stammar springande arterna af slägtet Phytocoris. Vi åter- 

 finna nemligen här samma slags efterhärmning efter laf- 

 varna, hvilken bland -coleoptera och lepidoptera eger många 

 företrädare; och hos flere af nu ifråga varande arter är den 

 ingalunda mindre mästerligt genomförd. Vi nämna blott 

 Ph. Tilice, longip)ennis, dimidiatus, populi, pini. Denna 

 (eckniug har till och med föranledt den amerikanska hemip- 

 terologen Uhler att skapa en särskild, uttrycksfull term, som 

 han använder i sina beskrifningar, neml. ''"'lichenated"''' (se 



