155 



särskild t inflytande utöfvar vintern på de öfvervintrande ar- 

 ternas färg. — — Om man i en trakt, hvarest Psyllodeer 

 förekomma, om våren uppmärksamt undersöker örter, träd 

 och andra vexter, så finner man på dem tidigare eller senare 

 och mer eller mindre talrikt allt efter rådande väderlek, re- 

 dan imagines af dessa djur, hvilka hafva en mycket mörkare 

 färg än de om sommaren dersammastädes uppträdande. Dessa 

 äro de öfvervintrande individerna, som utkommit ur sina 

 smygvrår och nu äro stadda att uj)psöka de vexter, som 

 skola tjena såsom näringsplantor åt deras afföda.'' I synner- 

 het är denna förändring i färg, som förefinnes emellan de 

 tidigaste, öfvervintrade vår-individerna och de under som- 

 marens lopp utkläckta, särdeles stor hos Chermes 2}(ii''>^vi2)en- 

 nis L ö w (= saliceti Flor = microptera ? T h o m s). Man 

 skulle, utan att känna dessa individers lefnadshistoria, utan 

 tvifvei anse dem såsom väl skilda artei. Hvar ])å denna färg- 

 förändring beror, detta hvilar ännu i det dunkla, likasom äfven 

 fallet är med nyss ofvan nämnda ill/?;"/5-arter. Här må blotl 

 anmärkas att flere af de unga individerna af Cliermes-^xiQYivA 

 äro rent gröna, då de först under sommaren blifvit imagi- 

 nes, men att så småningom gula och bruna teckningar fram- 

 träda, tills de ofta emot hösten erhålla en mera entonig brun 

 färg *). Hos il/ms-arterna deremot öfvergick under vintern, 

 såsom ofvan anförts, den gula färgen till grön. Denna fråga 

 är af intresse och påkallar entomologernas särskilda upp- 

 märksamhet. 



Några arter visa endast under larv- och nymf-stadierna 

 en imitation med hänsyn till bladens gröna färg. De mesta- 

 dels svartaktiga Plagiognathus arbustorum och Liocoris tri- 

 imstulatus., hvilka lefva på nässlor, äro såsom n3'mfer gröna, 

 beströdda med fina svarta punkter. I min Revisio critica 

 Capsinarum, p. 29, har jag derjämte fästat uppmärksamhe- 

 ten vid den gröna nymfen till den brokiga Cyllocoris fla- 



*) Något liknande förekommer äfven hos llere små Cicadarier, 

 särdeles inom slägtet Zygina. Vi hänvisa till J. Sahlbergs arbete 

 "Finl. o. den Skand. lialföns Cicidarier," pag. 17, angåenda Z. blan- 

 dula och rosea. 



