173 



Angående denna, likasom föregående arts lefnadssätt, 

 känner man ännu intet närmare. Men maskeringen synes, 

 såsom sagts, tala för någon relation till myrorna och sär- 

 skildt vilja vi fästa uppmärksamheten vid de äfven hos alla 

 dessa arter förekommande hvita teckningarna vid kroppens 

 midt, hvilka ytterligare föi'öka dess hopsnörda utseende. 



Myrmecoris gracilis Sahlb., Fieb., Eur. Hem. 238, 165. 



Då Sahlberg i Monogr. Geoc. Fenu., pag 123, be- 

 skref sin Glohiceps gracllis^ kände han endast dess långvin- 

 gade form och kunde derföre icke omnämna artens lik- 

 het med myror; t}' denna framstår, likasom inom föregående 

 slägte, först hos den kortvingade, hvilkeus vingar äro till 

 ytterlighet reducerade och hos hvilken, lika som hos Dipla- 

 cus^ äfven bildningen af thorax är betydligt afvikande. Det 

 var först Gorski, som upptäckte den brachj^ptera formen 

 och beskref arten såsom ett väl skildt slägte, hvilket han 

 på grund af dess stora likhet med en m3'ra, benämnde Myr- 

 mecoris. Likasom hos Diplaciis (och Mimocoris) är det äf- 

 ven här is3'nnerhet honan, som ända till förvexling liknar 

 en Formica. Kirschbaum (R\\. Wiesb. p. 40) börjar äf- 

 ven sin beskrifning af djuret: ""^Das ganze Thier im Bau einer 

 Ameise ähnlich''''. Man har till senaste tid icke känt något 

 närmare om orsaken till denna maskering. I min ^''Revisio 

 critica Capsinarum*''', pag. 30, har jag anfört att jag engång 

 tagit ett exemplar af denna art (kortvingad hane) alldeles i 

 närheten af en stack, tillhörig Formica rufa (jag har ingen- 

 städes funnit nppgifvit att denna art förut blifvit funnen med 

 myror; ehuru hvarken detta exemplar eller det, jag snart skall 

 omtala, tagits i sjelfva stacken, togs det dock i sällskap med 

 myrorne. Senaste sommar anträffade jag åter en hane i Vänö 

 skärgård på samma backe, der jag tog den ofvan omtalade 

 nymfen af Alydiis calcaratns Linn. Denna Myrmecoris- 

 hane sprang i min håf muntert i kring i sällskap med en hel 

 mängd myror, tillhörande Formica fusca, utan att anfallas 

 af dessa. Då jag således två särskilda gånger (de enda, jag 

 tagit denna mycket sällsynta art) har funnit den tillsammans 

 med myror, så torde intet tvifvel vara att den ju icke lef- 



