179 



stelse-ort på marken och krypa upp längs gräsens och vex- 

 ternas stjelkar. Jag har i min uppsats uti ^''Mitth. d. Schweiz, 

 ent. Gesellsch.''' antydt att nymfen äfven af hanen torde vara 

 mimisk; jag kände då endast honans nymf, hvilken, likasom 

 imago af detta kön, liknar lilla svarta myran. De han-nym- 

 fer, jag sedan funnit, äro mera långsträckta, men visa äfven 

 en, ehuru mindre långt utbildad, likhet med en myra. 



Huru vida Douglas har rätt i sin förmodan angående 

 orsakerna till denna arts relationer till myrorna måste ännu 

 lemnas derhän ; endast direkta i akt tagelser i naturen kunna 

 lösa gåtan. 



Systellonotus alpinus Frey-Gessn., Mittheil. Schweiz, 

 entom. Gesellsch. IV, N:o 1, p. 21. 



Äfven denna arts hona, som är betydligt större, än 

 den af ofvan afhandlade species, är i högsta grad lik en 

 myra. Den är upptäckt af den schweiziske entomologen, 

 prof. Frey-Gessner, som fann båda könen i Wallis på 

 Tracuit-alpväggen (1,700 meters höjd); honan anser han en- 

 dast såsom en nymf; men det exemplar, han haft godheten 

 meddela mig, är dock en fullt utbildad imago, och då han 

 blott i största korthet beskrifvit detsamma, tillåter jag mig 

 här att lemna en ny diagnos af arten i dess helhet. Eget 

 nog, anmärker Frey-Gessner alls icke honans likhet med 

 en myra, ej heller meddelas några närmare detaljer om fynd- 

 orten, m. m.; han säger endast att han tagit den i sällskap 

 med All/dus rupestris, således under stenar. Vi påpeka här- 

 vid myrlikheten äfven hos larven af Alydus. 



Systellonotus alpinus Frey-Gessn. 



Mas: Obscure fuscus, subtilius flavo-pubescens, capite, 

 pronoto et scutello pilis erectis omnino destitutis; capite pone 

 oculos in collura longius fortiter constricto; pronoto apiceni 

 versus valde angustato, basi qvam apice triplo latiore, disco 

 postice alte convexo, apicem versus fortiter declivi; scutello 

 parte postica convexa; hemelytris longis, obscure fuscis, hic 

 illic pilis semi-erectis minus longis fuscis, corio fasciis duabus 

 albis notatis, altera mox ante medium obliqva, suturam clavi 

 attingente, in margine corii externo autem haud continuata 



