197 



Megalonotus limbatus, af Coriscns lativentris^ eller och på 

 motsvarande ställe af täckvingarne, såsom hos Systellonotus 

 unifasciatus, underhjelper illusionen. I särdeles många fall 

 och i alla, der masken är fullt genomförd, underhjelpes myr- 

 likheten hos den fullt utbildade insekten genom en högt upp- 

 drifven phanerodimorphism, och äfven i dessa fall äro de 

 förkortade täckvingarne, hvilka räcka till abdomens bas eller 

 kroppens midt, i spetsen hvita, hvarigenom ytterligare krop- 

 pen erhåller ett hopsnördt utseende, t. ex. arterna af Dipla- 

 cus, af Myrmecoris, honorna af Mimocoris och Systellono- 

 tus. Afven hos de långvingade myrlika arterna af slägtet 

 Pilophorus underhjelpa de hvita tvärbanden jämte olika 

 glans på olika delar af täckvingarne till att likasom afdela 

 kroppen i två delar, den ena hänförande sig till myrornas 

 hufvud och thorax, den andra till deras abdomen. 



Af synnerligen stort intresse synas mig de uppräta tag- 

 gar, hvilka finnas vid bakhörnen af pronotum hos larverna 

 och nymferna af Alydinema (Alydus, Camptopus, Megalo- 

 notus) samt hos larven af Coriscus lativentris vid basalhörnen 

 af både meso- och metanota, hvilka taggar, likasom äfven be- 

 nens ställning i hög grad förhöja likheten med vissa myr-arter. 



Denna gemensamma säregenhet i teckning och äfven, 

 såsom nu just senast framhållits, i skulptur hos arter, för öf- 

 rigt hörande till vidt åtskiljda familjer, synes bevisa att här, 

 om någonsin, föreligga fall af verklig maskering. 



En fråga af ej mindre intresse är den om arten af 

 dessa djurs relationer till myrorna, men härom ega vi tyvärr 

 ännu, såsom äfven blifvit framhållet, ingen kunskap. 



I alla fall synas hemipterernas maskering äfven i andra 

 fall än det, då den är myrmecoid, hänföra sig till dessa re- 

 lationer. Vi åsyfta härmed flere arter, hvilkas mask är eo- 

 leopteroid. Endel af dessa, t. ex. Plinthisus., Myrmedohia., 

 Ceratocomhus, äro sjelfva funna i myrornas kolonier eller i 

 sällskap med myror och de skalbaggar, hvilka imiteras af 

 ofvan nämnda slägten, ähensom ?if 3Iicrophysa pselaphoides, 

 höra alla till familjer, hvilka äro särskildt rika på myrme- 

 cophila species. Vi hafva förut framstält vår förmodan 



