Reseberättelse afgifven till Finska Vetenskapssocieteten. 



Då den slutliga redaktionen af det lingvistiskt-ethno- 

 grafiska material, som undertecknad var i tillfälle att samla 

 under sin på societetens bekostnad sednaste sommar företagna 

 forskningsresa till Votjakerna inom guvernementerna Kazan 

 och Vjatka, torde blifva beroende af en ytterligare komplet- 

 teringsresa, anser jag mig böra i korthet redogöra för resul- 

 taten af mina sistledne sommar företagne forskningar. 



Den permiska stammen intager i kulturhistoriskt hän- 

 seende utan tvifvel det främsta rummet bland de ostfinska 

 folken. Genom dess område gick en urgammal handelsväg, 

 längs hvilken nordens dyrbara pelsverk fördes åt söder och 

 utbyttes mot alster af kulturländernas industri och konst. 

 Vid stränderna af Kama (namnet är votjakiskt: Kam =: Hod) 

 utvecklade sig tidigt, såsom de arkeologiska forskningarna 

 visat, en sjelfständig permisk jernkultur. Oaktad t denna den 

 permiska stammens stora kulturhistoriska betydelse, har dock 

 den finsk-ugriska forskningen nästan helt och hållet förbisett 

 en gren af densamme, nämligen Votjakerna, ehuru dessa, till 

 följe af sitt lands afskilda läge emellan floderna Kama och 

 Vjatka, bättre än Syrjäner och Permier motstått fremmande 

 inflytelse och bibehållit sina nationela egendomligheter i språk, 

 seder och delvis äfven i religion. Att i någon mån bidraga 

 till fyllandet af denna anmärkningsvärda lucka i den kom- 

 parativa finsk-ugriska ethnografin och lingvistiken var derföre 

 uppgiften för min sednaste sommar företagna resa till Vot- 

 jakernas land. 



Hufvudmassan af Votjakiska folket (omkr. 230 t.) be- 

 bor s. ö. och s. delen af guvernementet Vjatka, isynnerhet 

 kretsarne Glabov, Jelabuga, Malmys och Sarapul. Afskilda 



