226 



Språket 



inom Kazanska guvernementet har bibehållit i många hän- 

 seenden en ålderdomlig prägel. Vokalers elision är mindre 

 allmän än inom Vjatka dialekten. 



Af särdeles intresse äro i Ijudfysiologiskt hänseende 

 Ijudöfvergångarne inom den Kazanska dialekten. Max Mul- 

 ler och andra framstående vetenskapsmän hafva framhållit, 

 att rotstafvelsen i de turanska språken är oföränderlig, och 

 att de modifierande stafvelsernas Vokaler måste rätta sig ef- 

 ter rotstafvelsens. Ehuru vokalharmonin i dess finska och 

 ungerska betydelse saknas i Votjakiskan, tyckas dock några 

 likartade företeelser i detta språk lemna stöd för åsigten, att 

 den så kallade vokalharmonin, som ansetts vara utmärkande 

 för de turanska språken, är en Ijudfysiologisk assimilations 

 företeelse af seduare ursprung, samt att vokalharmonins rikt- 

 ning är beroende af accentens läge. I finskan och magya- 

 riskan, i hvilka hufvudaccenten ligger på första stafvelsen 

 är vokalharmonin progressiv. I votjakiskan åter, der huf- 

 vudaccenten ligger på slutstafvelsen, förändrar sig ofta rot- 

 stafvelsens vokal efter ändeisens. I Kazanska dialekten går 

 rotstafvelsens u (finskt u), dä det omedelbart följes af i el- 

 ler e, öfver till ii (= svenskt u), af stammen lu (gutturalt 

 1 och djupt u) blir 3 pers. sing. imperfektum Iniz (vanligt 

 1 och svenskt u). Likaså förändras ofta i Kazanska dialek- 

 ten grundstafvelsens u till ii genom inverkan af en följande 

 muljerad konsonant eller i, t. ex. kuz' = Vjatka kuz', tui, 

 näfver = Vj. tui. I Ufimska dialekten tyckes denna Ijudöf- 

 vergång från u till ti vara regelbunden, t. ex. kuz'o, ut\ tus' 

 för kuz'o o. s. v. 



Äfven rotstafvelsens oföränderlighet visar sig, att döma 

 efter Votjakiskan, vara beroende af accenten. Den första 

 stafvelsens vokal, som i Votjakiskan icke är skyddad genom 

 skarp betoning bortfaller ofta både i Kazanska och Vjatka 

 dialekten. Sålunda säges t. ex. skal i stället för yskal, nal, 

 dag, för nynal, rom =urom, amw^«/ = araninty. Anmärk- 

 ningsvärda, ehuru svåra att bringas under allmänna reglor, 

 äro vokalernas förändringar vid sammansättning af ord. I 



