22S 



sprungligen iiominala natur framträder. Sålunda har ordet 

 van (stam vanm = finskans on) betydelserna 1) är; 2) all: 

 3) rikedom samt böjes såsom ett vanligt nomen. De sär- 

 skilda personerna af preesens indikativus användas i förening 

 med hjelpverbets imperfekt val (= finska oli) eller vijlem 

 {■= finska olema) till bildning af perifrastiska former. Ton 

 todis'kod betyder: du vet, deraf bildas sammansatta formen 

 ton todis^kod val, efter orden: du vet var, d. ä. du visste, 

 (ehuru jag icke trodde det), ti zem veralody vylem = i baden 

 rätt. Icke allenast participierna utan äfven verbets substan- 

 tiv-former hafva sin särskilda tidsbetydelse. Af verbstam- 

 men A:ar = gör, bildas t. ex. följande substantiv-former: 1) 

 prsesens /taron = görandet ; 2) prseteritum karem. hafva gjort, 

 det gjorda; 3) futurum karono = skola göra. 



Den ursprungliga ändeisen m för l:a person singularis 

 tyckes förekomma öfverallt i Votjakiskan i frågesatser t. ex. 

 mon ku kuloin (i stället för kulo) = när dör jag. 



Då de flesta af de Kazanska Votjakerna utom sitt eget 

 tungomål äfven tala tatariska, hafva de upptagit en stor mängd 

 ord från tatariskan samt äfven några tatariska härlednings- 

 ändelser. såsom It/k för bildandet af abstrakta substantiver, 

 t. ex. taza = ren^ tazaly k = renhet; c'i, som betecknar per- 

 soner, t. ex. s'uan, bröllop, s'uanc'i = brölloppsgäst. 



Den andra af mig undersökta Votjakiska dialekten, som 

 jag vill benämna Syd-Vjatka eller JakMr dialekten visar i 

 allmänhet stor öfverensstämmelse med språket i Wiedemanns 

 grammatik. I ljudläran är denna dialekts anmärkningsvär- 

 daste egenhet saknaden af det nasala »^-ljudet och dess er- 

 sättande genom m, t. ex ^;aw? för pun = ände, skaft, eller 

 n, n, t. ex. diné = dine. I in- och slut-ljudet förstärkes i 

 denna dialekt z' till dz' och z till dz, t. ex. kudz'o = kuz'o, 

 udz = uz. Anmärkningsvärd i denna dialekt är vidare ac- 

 cusativändelsen ty eller dy, som dock förekommer endast i 

 pluralis, t. ex. ad^^iz kionjos-tij (af kion = varg) = han såg 

 vargar, murtjasty, menniskor, miVem-dy = os.s. Denna accu- 

 sativändelse förekommer icke omnämnd i Wiedemanns gram- 

 matik; dock upptager han vid anförandet af i evangelii öf- 



