231 



ter) vid helsa, hemsöken icke med dragsjuka, föden icke krå- 

 kor och skator, göreii boskapen och hästarne feta, gifven 

 helsa åt barnen. 



Uti Vjatka guvernementet, der jagten fortfarande är en 

 vigtig näringsgren, offras före höstjagtens begynnelse åt de 

 aflidnes andar på samma gång, som åt skogens gudar. 



Både inom Kazanska och Vjatka guvernementet före- 

 kommer ett egendomligt offer åt en afliden husbonde eller 

 en värdinna. Denna fest firas vanligen något år efter den 

 aflidnes död, har en glad prägel och är förenad med allde- 

 les samma ceremonier, som ett vanligt bröllop samt benäm- 

 nes äfven kulem murt s'uan, d. ä. den dödes bröllop, eller 

 jyr-pyd s^oton = hufvud-fot offer. I Kazan hembäres dervid 

 både åt husfader och husmoder en svart ko, men i Vjatka 

 åt värden en svart häst, åt värdinnan en svart ko. I sist- 

 nämnda guvernement har den ursprungliga betydelsen af detta 

 offer bibehållit sig i folkmedvetandet. På min fråga om än- 

 damålet med detta offer fick jag genast svaret: för att far 

 och mor i andra verlden icke måtte sakna häst och ko. Ef- 

 ter festens slut föres det offrade djurets ben med stor hög- 

 tidlighet till ett särskildt ställe, som finnes i närheten af hvarje 

 Votjakby och benämnes lyy-kujan inty = benkastningsställe. 



Ehuru Vjatka Votjakerna redan på 1600-talet tvangos 

 till ett yttre antagande af kristendomen, har dock hedendo- 

 men bland dem en ursprungligare prägel än i Kazanska gu- 

 vernementet. De särskilda gudomligheterna hafva bibehållit 

 sin individualitet och anropas särskildt. Castrén har med 

 psykologisk skarpblick framhållit, att de finsk-ugriska folken 

 ursprungligen dyrkat naturen i dess omedelbara, sinnliga foi'm, 

 t. ex. himmelen, jorden, vattnet, elden, att en del af de al- 

 taiska folken, t. ex. Samojeder och Turkar, ännu till sedna- 

 ste tider qvarstått på denna ursprungliga ståndpunkt, men 

 att några altaiska folkslag såsom t. ex. Fornfinnarne fram- 

 skridit till en högre ståndpunkt af gudsmedvetande och be- 

 gynt skilja emellan naturen i dess sinnliga omedelbarhet och 

 de i naturen herrskande personliga gudamakterna, skilja emel- 

 lan himmel och himmelens gud, vatten och vattnets gudom- 



