236 



lyftade brädet och derpå placeras den ryska helgonbilden, 

 på hvilken en ursprungligen hednisk benämning mijdor blif- 

 vit öfverförd. I Kazan förekomma deremot hvarken helgon- 

 bilder eller andra bilder utan benämnes der sjelfva platsen 

 på det upplyftade brädet mudor {■= Vj. mydor), hvilket ord 

 egentligen betyder jordens rand. Vid offer i kotan lyftas 

 en del af offret (bröd och vin) upp på brädet, en del åter 

 kastas i elden, för att befordras upp till gudarne. Troligt 

 är, att under detta dubbla sätt att öfverlemna det offrade åt 

 gudarne dölja sig tvänne särskilda utvecklingsperioders olika 

 förfaringssätt. Upplyftandet på brädet är väl den äldre for- 

 men och kastandet i elden den sednare, eftersom det förra 

 sättet hufvudsakligast förekommer vid kota offer. 



Hvarje Votjakby har sin särskilda by-kota (gurt kva), 

 der offren förrättas af en ärftlig offerprest, som benämnes i 

 Kazan mudorci eller mudor tifis' = mudors vårdare, i Vjatka 

 (/iirt pop = by-prest. Flera bylag hafva i nejdens äldsta by 

 en gemensam offerkota, som benämnes hiidzyn kva = stor 

 kota och förestås af 3 ärftliga prester. Både by-kotan och 

 stor-kotan begagnas endast för gudstjenstliga ändamål och 

 hafva de således för Votjakerna betydelse af Icyrkor. 



Utom i kota offra Votjakerna i offerlundar (lud) och 

 under heliga träd. I hvarje by finnes en by-offerlund (gurt 

 lud) och derjemte förekomma i särskilda delar af Votjak- 

 landet allmänna offerlundar (meren lud, af ryska mir = bya- 

 samhällighet, och eVen lud, af el = främmande by), som äro 

 wemensamma för en mängd byar. Ryktbarast bland dem är 

 offerlunden i byn Nt/)ja i Kazanska guvernenientet, omkr. 

 20 verst från Ulyn gurt. Denna offerlund är vackert belä- 

 gen på sluttningen af en höjd. I midten af helgedomen står 

 en urgammal ek, kring denna ek är en cirkelformig öppen 

 plan omgifven rundtomkring af ekar. Hela lunden är omgif- 

 ven af ett väl underhållet gärde med en port, som får öpp- 

 nas först efter föregående offer och bön under den stora fe- 

 sten, som anställes om sommaren hvart 3:e år. Till denna 

 meren vös' strömma då Votjaker från hela Kazanska Votjak- 

 landet, ja till och med från angränsande delar af Vjatka gu- 



