39 



ben ilro flyttade (ill in- och utländska museer, under del de 

 fattiga — ätniiustoiie tills vidare — ligga ostörda i sina graf- 

 var. Sommaren 1873 hade som bekant hr G. Retzius med 

 sina reskamrater ytterst noga genomsökt denna kyrka och 

 derifrån hemfört 55 skallar — den vackraste serie tavast- 

 liindska kranier, som hittills existerat. Vår skörd kunde der- 

 l'öre icke blifva särdeles stor. Emellertid i"uuuo \i l\cuue 

 iliinu oöi)i)nade grafhvalf och erhöllo derifrån 5 fullständiga 

 skelett och dessutom ett tiotal skallar. Liken lågo i enkla 

 omålade trädkistor, i allmänhet utan några inskriptioner. På 

 kyrkogården kunde vi icke gräfva, emedan den var anslagen 

 lill äng åt en torpare, som derifrån fick hela sitt årsbehof 

 hö, och höet ännu ej var slaget. 



Från Pälkäne reste vi genom Kangasala, Orihvesi och 

 Längelmäki, i hvilka socknar vi äfven anställde mätningar, 

 till Jänisii, der vi dröjde närmare en vecka och mätte flere 

 personer, män och qvinnor. Härifrån foro vi med ångbåt på 

 Päijäne till Jyväskylä och vidare till Petäjävesi socken, der 

 vi blefvo i tillfälle att göra en ganska god skörd. Genom 

 en bonde, som vi mätte, fingo vi höra att i trakten af Kui- 

 vasmäki by, belägen omkring 2 mil från socknens kyrka, för 

 10 å 50 år sedan några menniskoben och ett kranium blif- 

 vit hittade. Vi reste dit och blefvo förda till ifrågavarande 

 ställe, som ligger på norra sidan af Mustianjärvi sjö en verst 

 från nämnde by. Det är en liten kulle alldeles invid sjöstran- 

 den, nu bevuxen med en tät skog af barr och löfträn, som 

 dock är för tät, i följd hvaraf träden så när som topparna äro 

 alldeles förtorkade. Vi gräfde här och hade den lyckan att 

 utom flere söndriga skallar finna 14 i temmeligen godt skick. 

 Denna bys aflägsenhet från den allmänna stråtvägen och 

 svårigheten att komma dit tala för att dessa kranier måtte 

 hafva tillhört individer af en något så när genuin, oblandad 

 ras. De måste derjemte vara temmeligen gamla, emedan, då, 

 som ofvan är nämndt, några menniskoben och ett kranium 

 der för 40 ä 50 år sedan tillfälligtvis hittades, de äldste i 

 byn intet visste och intet hade hört om någon der befintlig 



