55 



derna (2 stadiet) visar den en atlasglans, derpå, förlorar sig 

 också denna och under en quart timmes tid (3 stadiet) är 

 näthinnan rnllkomligt genomskinlig, hvarefter den småningom 

 blir grumlig och ogenomskinlig (4 stadiet). 



Angående den fysiologiskt friska näthinnans optiska 

 egenskaper visade den mikroskoi)iska undersökningen att så- 

 väl den röda färgen under första stadiet, som atlasglansen 

 under det andra, uteslutande har sitt säte i staflagret, och 

 äfven här endast och allenast uti de starkt ljusbrytande, af 

 ytterst fina öfver h varandra liggande skifvor hopsatta ytter- 

 lederna, hvilka i första stadiet synas röda och i det andra 

 atlasglänsande. Emot slutet af det andra stadiet svälla staf- 

 varne upp och förlora småningom sin glans, likasom de vid 

 slutet af första stadiet förlora sin purpurfärg. Deras bryt- 

 nings-index närmar sig de öfriga näthinne-lagrens, hvarpå 

 näthinnan i tredje stadiet blir fullkomligt genomskinlig. Or- 

 saken till grumlingen i fjerde stadiet ligger icke i någon för- 

 ändring af staflagret, utan i en coagulering af albuminater 

 inom de öfriga lagren uti näthinnan. 



Denna egendomlighet i näthinnan förefinnes hos alla 

 djur, som äga ett utbildadt staflager. 



1 allmänhet anmärker Boll, att den röda färgen under 

 första stadiet håller sig bättre och längre hos de kallblodiga 

 djuren med starkare utbildade stafvar, än hos de varmblo- 

 diga med sina fina stafvar, hos hvilka purpurfärgen ofta utom- 

 ordentligt hastigt försvinner. 



Färgen tyckes vara fullkomligt identisk i alla hittills 

 undersökta ögon. Medelst spektroskopet kan man konstatera 

 den fullständiga olikheten mellan näthinnans purpurfärg och 

 hsemoglobinet, likasom ock att den förstnämnda icke mot- 

 svarar någon enkel spektral-färg. Boll lemnar i sin uppsatts 

 ännu oafgjordt om färgen härrör af någon egen färgsubstans 

 i stafvarues ytterleder, eller om den möjligen bör tillskrifvas 

 interferensföreteelser. Ur sin ofvannämnda anatomiska upp- 

 täckt drager B. slutligen följande fysiologiska konseqvenser: 

 l:o att den röda färgen hos näthinnan, som man vid oftal- 

 moskopering ser, icke härrör af de upplysta blodkärlen i 



