69 



jande hittills fin- orthoklas ansedda fältspatsarter från finska 

 fyndorter: en röd frän Impilaks, en likaledes rödfärgad från 

 Sillböle (Helsinge), en hvit från Orijärvi samt en hvit från 

 Sordavala. Alla visa de vid närmare granskning grunda in- 

 och utgående vinklar i)å bas. i)lanet, h vilka dock sällan 

 kunna förföljas ett lilngre stycke utan ofta äro afbrutna, hvil- 

 ket antyder en sammanvexning med orlhoklas. Under mikro- 

 skopet visa de i polariseradt ljus det af Des Cloizeaux (1. c.) 

 antydda förliällandet nämligen en sammanvexning af fina la- 

 meller parallclt med orlhoi)inakoiden stundom äfven parallelt 

 ined ett prismaplan. En mindre del hafva sin opt. elastici- 

 tetsriktning parallel med den kristallografiska biaxeln i sj- 

 metriplanet (således orthoklas resp. albit), den större delen 

 visa sig mörka mellan korsade nicoler först vid en kring- 

 vridning 15" — 30° åt höger eller venster om denna axel. 

 Dessa fältspatsarter visa sålunda i polariseradt ljus en vida 

 större komplikation i afseende på strukturn än i vanligt ljus. 



20. Epidotkristall från Ueponselkä. 



Vid en excursion, som jag för några år sedan gjort till 

 Heponselkä kopparmalmskärpning i Salmis fann jag en epi- 

 dotkristall, hvilken för sin egendomliga formutbildning synes 

 mig förtjent af en närmare beskrifning. Dessa kristaller hafva 

 visserligen den vanliga utsträckningen i orthodiagonalens 

 riktning, men af ändytorna är den mindre vanliga formen 

 2p2 (abaC)*) rådande, hvarigenom kristallerna få ett egen- 



*) Formerna äro hänförda till den af Marignac, v. Kokscharow 

 m. fl. antagna grundformen. De inom parenthes satta tecknen äro de 

 Millerska dock med utsatta axlar (a = orth., b = klinodiag., c = huf- 

 vudaxeln) och med bortlemnande af indices 1 och 0. Denna axel- 

 beteckning hvilken användes af A. Nordenskiöld (Finlands mineralier) 

 samt A. Schrauf (Physikalische Mineralogie) synes mig vara att före- 

 draga framför den af Weiss, Rose m. fl. begagnade och nu sednast 

 af P. Groth i hans prospekt till den nya tidskriften "Zeitschrift fiir 

 Krystallographie und Mineralogie" till allmänt begagnande föreslagna 

 beteckningen a = klinod. (och brachyd.), b = orth., c = hiifvudaxeln, 

 alldenstund den förra står i öfverensstämmelse med den i Analytiska 



