88 



må tillåtas oss att här uttala en innerlig förtröstan, att det 

 skall lyckas vår fridsälle monark att afhålla förödelsen från 

 sina rikens kuster och gränser. 



Den osäkerhet, som kriget redan på afstånd medför, 

 röjer sig väl främst i en förlamning af den praktiska verk- 

 samheten, men genom oron i sinnena verkar det menligt äf- 

 ven på forskningens stilla arbeten. Vetenskaperna och kon- 

 sterna äro frukter af freden, och deras idkare kunna derför 

 icke vara likgiltige för den grad af trj^gghet och manligt 

 sjelfförtroende nationen eger. Har den gamla sanningen ''''si 

 vis pacem para bellum^\ rätt fattad, sin tillämpning äfven på 

 våra förhållanden, så måste det vara med liflig uppmärk- 

 samhet som äfven forskningens arbetare följa den stora fråga, 

 åt hvars lösning nu församlade ständer äro kallade att egna 

 sin klokhet och sin patriotism. 



Dock äfven de intressen, som närmare tillhöra Veten- 

 skaps-Societeten, hafva vid nu pågående landtdag funnit ett 

 välvilligt erkännande, om också icke de önskningar för So- 

 cietetens räkning, hvilka vid 1872 års landtdag syntes öppna 

 för henne en ny framtid, kunnat denna gång förnyas. In- 

 rättandet af en arkeologtjenst i sammanhang med en arkeo- 

 logisk kommission, efter förebilden af det statistiska embets- 

 verket, skall visserligen ominte'igöra Vetenskaps-Societetens 

 utveckling till en akademi af den fullständighet, som ås}^- 

 tades med Ständernas vid 1872 års landtdag underdåniga 

 petition om anslag för anställande vid Societeten af en nie- 

 teorolog, en geolog och en arkeolog, men skulle sistnämnda 

 branche kunna på detta sätt förr blifva tillgodosedd, måste 

 man åt det nu gjorda förslaget önska all framgång, dock 

 under förutsättning att åt statsarkeologen kan beredas det 

 tillfälle till samlingars anläggande, som utgör en väsendtlig 

 skilnad mellan denna forskningsgren och ett statistiskt em- 

 betsverk. 



I sammanhang härmed har man åter upprepat påståen- 

 det att inom Vetenskaps-Societeten det historiskt-filologiska 

 och särskildt det historiska området vore jemnförelsevis svagt 

 represen teradt och äfven tillbakasatt. Det är visst möjligt 



