115 



uiiig iiC luanuor dch brons. IMiniiis räknade bildslodornas 

 antal till tretusen. Då ingenstädes hellenerne församlade sig 

 så endrägtigt som här, blef det tidigt sed att vid en stor 

 bedrift, en stor framgång eller någon offentlig handling, så- 

 som ett förbund eller ett fredsfördrag, helga ett minnesmärke, 

 en bildstod, ett altar, en sköld, åtminstone en iuskriftstalla i 

 Altis, der det vid festförsamlingarne kunde bevara tilldra- 

 gelsen i alla tiders hogkomst. Denna sed iakttogs af städer 

 och stater, offentlige och enskilde män, så att Curtius kunnat 

 träffande kalla Altis ett statsarkiv efter hellenernes sinne, lik- 

 som lunden ock var deras förnämsta nationalgalleri, ty i täf- 

 lan med hvarandra uppreste här tacksamme städer sina ut- 

 märkte mäns bilder. Efter segern vid ChtBronea lät Phili]) 

 af Macedonien uppföra i Olympia ett minnestempel, Philip- 

 peiou, der man sedan såg hans, Alexanders och Amyntas 

 bröstbilder. En del stater i och utom Grekland, såsom Si- 

 kyon, Carthago, Epidamnus, Sybaris, Cyrene, nöjdes icke 

 heller med minnesmärken, utan uppförde s. k. skattkamrar, 

 Sikyon en hel och hållen af koppar, för att der uppställa 

 gudarnes bilder samt förvara vapen och redskap för täflings- 

 lekarne. Dessa förblefvo dock hufvudsaken och den förnäm- 

 sta anledningen till konstskapelserna. Periegeten anger icke 

 färre än fyratiotre Zeusstoder, som blifvit resta dels till firande 

 af segern, dels för att försona fel vid täflandet. Af bildsto- 

 der åt segrare, som förevigats i kroppsgestalt, räknade han 

 tvåhundratrettiofyra. Och här täflade icke blott männen, äf- 

 ven barn och qvinnor hade sina regelbundet återkommande 

 lekar. Täflingskampen för gossar i de flesta af männens le- 

 kar gick högt upp i tiden, och gammal var äfven de helle- 

 niska jungfrurnas täflingslek. Denna, som bar namn af ^he- 

 räer"''' och var helgad åt Here, sades vara instiftad af Hip- 

 podameia till åminnelse af hennes förmillning med Pelops. 

 Den bestod blott i kapplopp, dervid flickorna sprungo med 

 lösthängande hår i en kort, till knäet gående chiton. De 

 voro delade efter åldern i tre flockar, och segrarinnorna 

 hade rättighet att få sin målade bild uppsatt i Heres tempel, 

 hvars sexton föreståndarinnor voro prisdomarinnor vid denna 



