118 



öfver det solbelysta Olympia en sådan natt, att man hittills 

 känt om dess öde stort ingenting. Jag vet icke om bos de 

 byzantinske skriftställarne namnet ens förekommer mer än 

 par gånger. Utom af presterne, tempeltjenarne och väktarne 

 beboddes Olympia blott af det nämnda värnlösa marmor- och 

 bronsfolket, och sedan de nu alla skingrats, tog naturen vid 

 med sitt tysta och oaflåfliga värf Redan de hittills vunna 

 gräfningsresultaten ge intressanta vinkar om huru detta fort- 

 gått. Medan Zeustemplet ännu stod upprätt i all sin prakt, 

 hade orten sä länge varit öde lemnad, att vinden och kan- 

 ske äfven Alfeios' öfversvämningar hopat på tempelgolfvet 

 ett tjockt lager af grus, såsom man funnit af de nedfallna 

 fragmenten; Herakläs-metopen i pronaos låg tre qvarter öf- 

 ver golfvet. Då de skyddande vallarne icke mera vid- 

 magthöllos, fingo Alfeios och Kladaos fritt spelrum. De 

 båda flodgudarne, som så länge åskådat hellenernes lif i all 

 dess friskhet och fägring, trädde till och gjorde likt sörjande 

 fränder den hädangångne den sista tjensten. Visserligen togo 

 de med sig, särdeles ur de utmed vallen belägna grafstä- 

 derna, ett och annat mindre föremål, som återfunnits i deras 

 bäddar, men genom sina årliga öfversvämningar afhöllo de 

 barbarefne från hela den lägre delen af lunden. Hvad de så- 

 lunda höljde under bårtäcket, hvilket på sina ställen nått en* 

 tjocklek af TVj fot, kan anses jemnförelsevis bevaradt åt ef- 

 terverlden, medan allt af byggnader, bildverk, kolonner, alta- 

 ren, postament, som icke nåddes af jordlagi-et, fallit offer för 

 tidens tand eller för barbarerne. Hvad sjelfva Zeustemplet 

 vidkommer, har blottandet af dess ruiner gjort det temligen 

 säkert, att det icke gått under för menniskohand, icke ens 

 för naturens vanliga förstöringsarbete. De gamle bygde så 

 att verket trotsade seklerna och åtminstone sådana barbarer, 

 som icke kände krut och dynamit. Ser man nu huru vid 

 templets sydsida de gigantiska kolonnerna ligga söndersprung- 

 na i en skön och jemn rad, liksom fallna tillsammans från 

 den vacklande grunden, så är det tydligen någon ovanlig 

 naturkraft, som störtat dem ned. Zeustemplet föll sannolikt 

 vid någon af de jordbäfningar, som skakade (xrekland samti- 



