119 



digt som vestromcrska riket gick under. Och innan ännu de 

 dcrvid nedfallna tempelbilderna hunnit öfvergrusas, hade de 

 barbarer af okänd stam flyttat in på platsen, som släpat mar- 

 morstoderna till den konstlösa mur, med hvilken de söder 

 om templet sökte skydd mot floden, och till de kojor, i 

 hvilka de bodde på nordsidan. En viss utveckling synes 

 sedermera detta nybygge bland tempelruinerna hafva up])nått, 

 om det är dess kyrka, hvars grundval blottats något vesterut. 

 Det är en treskepi»sbasilika uppförd al' murtegel; till att an- 

 vända tempelruinens stora qvadrer och kolountrummor kände 

 sig väl nybyggarne icke ega krafter.*) 



Men äfven på annat sätt erbjuder gräfningen ett stort 

 historiskt intresse. Hvad man med visshet kan vänta sig är 

 inskrifter och votivföremål, som skola belysa mången detalj 

 i den grekiska historien. I humusjorden äro öfverallt in- 

 sprängda terracotta och mindre bronssaker. Der så mycket 

 större fans att plundra och fiörstöra, lät man nog det mindre 

 bli qvar. Äfvenså får man vänta sig att af postamenten, 

 altaren, miunesvårdarna mycket qvarstår, liksom byggnader- 

 nas grundvalar under grustäcket. Utåt den gamla Altismu- 

 ren har man nyss frigjort aderton stycken postament af rekt- 

 angulär eller qvadratisk form, enligt inskrifterna bestämda 

 för romerska kejsares festskänker, fyrspann, tripoder eller 

 statyer. Redan har man lagt i dagen början af de gångar, 

 som slingrade sig genom Altis, ty ehuru träden äro borta, 

 betecknas gångarne tydligt af än ett altare, än en grafvård, 

 än ett postament, på hvilka man ännu läser inskrifterna all- 

 deles så som Pausauias läste dem. Man kan dela Curtius' 

 förhoppning att genom denna utgräfning skall uppstå en hel- 

 bild af grekiskt lif, sådan ingen annorstädes kan vinnas. 

 Med den gamla periegetens till hjelp skall man åter kunna 



*) Basilikans ruiner hafva sedan blifvit fullständigare rensade, 

 och har den kristna kyrkan befunnits bygd på ett antikt underlag, 

 en låg rektangulär mur af finhuggna qvadrer och okänd bestämmelse. 

 Man har tillsvidare antagit den för Hippodaraeion. Zeitschr. fiir bild. 

 Kunst, Kuiist-Chronik, d. 2 Maj 1877. 



