130 



herden''"', hvilken han under den tid, han var legationspredi- 

 kant i London efter engelska författare utarbetade. Så är 

 också hvad han om saltets verkan på vextligheten säger, nä- 

 stan ordagrannt öfversatt från en äldre engelsk jordbruks- 

 författare vid namn Evelyn. 



Allt vårt arbete på jordklimpen, läres det, måste gå ut 

 på att åstadkomma ett salt: ty det är salt, som gifver fäste, 

 vigt och väsende åt alla lefvande och rörliga ting och det 

 uppenbaraste väsende uti alla sammansättningar: det är ett 

 salt, som gifver en så stor kraft till den jord, som blifvit 

 besprängd med aska och beströdd med ben, kött, horn, blod., 

 det är ett salt, som uppväcker den döda jorden, när hon är 

 uttröttad och beröfvad alla sina krafter; det är ett salt, som 

 gör Nilens öfversvämningar och Jamaicas jord så fruktbä- 

 rande. Med anledning häraf har man kallat saltet en terra 

 elementaris, kraften och fästet till allting., det första och sista 

 af elementariska kroppar, ja ock ursprunget och källan till 

 all fruktsamhet; men detta salt är icke vårt gemena salt^ 

 "utan här menar man ett fast finare oljaktigt salpeter, rikt 

 af en lifgifvande balsam, ^hvilken åstadkommer driften af de 

 jordiska partiklarna upp i vexterna och till hvilket saltpeters 

 samlande sjelfva luften mycket bidrager; ty dessa salpeter- 

 aktiga dunster omkringdrifvas hit och dit utaf vädret och 

 stanna på lösa materier, som den kan emottaga, tills de af 

 regn och dagg insköljas. — Särskildt utlägges äfven, huru- 

 som i all jord, i mon af dess godhet, är en viss Magnetis- 

 fnus, hvarmed hon drager till sig det salpeter och den kraft, 

 som är i luften. Men det finnes äfven förutom denna ma- 

 gnetismus ett annat drifvande redskap, som förer jordiska ma- 

 terien uti vexterna och fördelar densamma uti deras besyn- 

 nerliga leder och ådror till deras underhåll; denna drifkraft, 

 förutan hvilken materien i alla tider blefve liggande död i 

 jordens sköte, är vattnet, hvarifrån det än må komma, vatt- 

 net, som alltid innehåller en stor myckenhet af jordiska äm- 

 nen, hvilka drifvas upp jemte vattnet i vexten; — vattnet 

 förflyger till större delen, men de jordiska delarne stanna 

 qvar, och blifver vexten mer och mer förkofrad, allt efter 



