136 



tet nyss inrättade lärostolarna innehades, såsom kändt, för 

 hundra år sen af tvenne utmärkta och mycket berömda män : 

 Pehr Kalm och Pehr Adrian Gadd voro hvardera nitiske 

 för sin sak och flitiga skriftställare i alla möjliga ekonomiska 

 ämnen — Kalm dock företrädesvis upptagen af naturalhistori- 

 ska resor och arbeten, Gadd egnande sig mera åt forskningar 

 på det rationella jordbrukets område. Hans förtjenster på 

 detta fält skola ej så lätt glömmas och hans Försök till en 

 systematisk Inledning i Svenska Landtskötseln är ett arbete, 

 som ännu med nytta och nöje kan läsas. Arbetet utkom 

 emellan åren 1773 och 1787 i tre delar, ehuru ämnadt att 

 utgöra sex, af h vilka den 5:te, Förf:s landsmän till tjenst, 

 skulle på finska författas. Redan 1763 hade han utgifvit i 

 disputationsform ett arbete med titel: Åkerbrukets Kemiska 

 Grunder^ i hvilket han uttalade alldeles andra åsigter än dem 

 någon tid förut Wallerius i Upsala förfäktat, ja, en disputa- 

 tion, som 1764 utkom om vattnets förvandling till jord, syn- 

 tes vara rent af riktad emot hufvudsatsen i Wallerius' lära 

 om vextnäringen. 



Gadds åsigter i detta ämne, till hvilka jag strax skall 

 återkomma, angrepos mycket häftigt och temligen oskäligt at 

 laboratorn och kemie docenten i Upsala, Magister Matthias 

 Kewenter, en Wallerii och Linnés lärjunge, samme man, som 

 sednare, blefven svärson till. borgmästaren och ölbryggaren 

 Kyronius, såsom värdshusvärd i Upsala utminuterade svärfa- 

 drens af Bellman beprisade öl och i denna egenskap blef Riks- 

 dagsman i borgareståndet och oppositionstalare 1786. Hvad 

 han emot Gadd med stort öfversitteri androg, visar sig i all- 

 mänhet vara af ringa betydenhet och nu, hundra år senare, ännu 

 betydelselösare. Det kan vara temligen likgiltigt, om myllan, 

 såsom Kewenter ville, attraherar fetman från luften eller om 

 hon icke gör det, såsom Gadd menade; om fetman finnes i 

 luften obemängd eller blandad med ångor och luftsyror; — 

 om Kiilbels Magma unguinosum i utspädt eller koneentreradt 

 tillstånd ingår i vexterna. I alla fall är man dock böjd att 

 i dessa punkter af mindre vigt gifva Gadd rätt och när det 

 sedan blir fråga om hufvudprincipen — eller huru de mine- 



