birötter från stammens sidor. Hos de nyss anförda begge för- 

 sta mossorna I^an åldern lätt beräknas af de greniga och ned- 

 böjda årsskotten att vara ända till 8 eller 9 år. Deras äfven- 

 som hvitmossornas och andras stammar synas i följd häraf böra 

 bäst jemföras med trädstammen hos fröväxterna. Ännu ofta- 

 re är likväl mossornas stam busklikt grenig, utan att visa oss 

 någon underjordisk del, såsom t. ex. lirya, Tortulce, Grimmice, 

 Bartramice m. fl., och äro här skotten nästan alltid enåriga, i 

 följd hvaraf stammens vidare tillväxt sker genom sidoskott, 

 alldenstund dess spets bildas af sjelfva blomställningen som 

 sätter en gräns för stamspetsens vidare utveckling. 



Af det ofvan sagda framgår att vi böra så väl hos de 

 högre spor- som hos fröväxterna dela den öfverjordiska stam- 

 mens former i tre hufvudslag: strå, stjelk och trädstam, en- 

 ligt nedanstående indelning, och att de alla tre återfinnas hos 

 stamväxterna, utom strået, som, för så vidt vi nemligen ännu 

 känna, saknas hos mossorna. Då man, i följd af stammens 

 olika inre byggnad, med skäl tillagt motsvarande former af 

 samma slags stam hos olika växtafdelningar olika benämnin- 

 gar, torde ursägtas att vi sett oss nödsakade till att skapa 

 några nya dylika hos Ormbunkar och Mossor. 



*) Skillnaden mellan frö och spor är ej sä stor som den vanli- 

 gen antages, ty den enda bestämda olikheten dem emellan bestar i att 

 fröets kärna omgifves af flercelligt omhölje, bildadt af ett eller flere 

 fröskal, hvilket deremot aldrig är förhållandet med sporen, vare sig 

 denne består af en enda eller flei"a oliknämniga celler. I denna sed- 

 nare benämningen inbegripas icke den sammansatta sporen, tj'^ denne 

 är hos lafvar och svampar uppbyggd af talrika liknämniga celler, alla 

 med en och samma fysiologiska uppgift, ehuru visserligen icke sällan 

 några af dessa celler felslå, för att liksom fröhviten tjena de groende 

 cellerna till näring, utan endast och allenast groddsporen {embryosporus) 

 hos Pellia. Tj' denna består af ett udda antal celler (7 eller 9 stycken), 

 af hvilka hon som bildar spetsen i den smalare ändan ensam utskjuter 

 en groddtråd, men de öfriga 6 eller 8 utgöra en stammknopp, som vid 



