16 



och en sin rad af frön, än åter saknades sådana så väl i de 

 yttre som de inre kransarnes kanter, hvarest frön aldrig voro 

 fastade. Hvad de abnorma kransarnes fruktblad angår, så 

 voro de än alla lika utbildade, än åter blott två mera utveck- 

 lade, stundom mera oregelbundna eller mer och mindre kluf- 

 na. Alla dessa blad sutto skiftevisa både sinsemellan och 

 mot de yttersta normala, ofta voro de vridna, hvart och ett 

 för sig eller ock alla i samma krans gemensamt. Den bäst 

 utbildade delen af dem alla var ständigt den öfversta, d. v. s. 

 stiften och märkena, hvilka voro af samma antal som den re- 

 spektive kransens blad, och ju mera i midten af frukten bla- 

 den voro ställda, desto mera var denna deras öfversta del ut- 

 vecklad på den öfriga bladdelens bekostnad, så att i de fruk- 

 ter, hvarest de talrikaste kransarna påträffades, sjelfva midten 

 fylldes blott af talrika stift och märken. — Hela frukten kan 

 sålunda anses vara sammansatt af flera i hvarandra instoppa- 

 de frukter, bland hvilka de innersta alltid voro sämst utbil- 

 dade, eller såsom en knopp, deri flera bladkransar utvecklats 

 än den enda yttersta af tre stycken sinsemellan sammanvux- 

 na blad med deras biknoppar (frön). 



