20 



för sina beräkningar, hviika han meddelade å,t Newton; och 

 det låg möjligen i dennes intresse att ej publicera dem i o- 

 förändradt skick förrän långt efter Pascals död, då ingen mer 

 kunde misstänka deras ursprung. 



Andra hafva gått ännu längre och framkastat den för- 

 modan, att hela den ifrågavarande brefsamlingen tillkommit 

 genom ett storartadt bedrägeri, som möjligen ännu fortgår, och 

 hvaraf Chasles låtit dupera sig. Om så är fallet, vore detta 

 i sanning en förfalskning, som i vidd och djerfhet knappt e- 

 ger sitt motstycke. Och hvilken mångsidighet, hvilken kän- 

 nedom om allmänna och enskilda förhållanden måste man ej 

 förutsätta hos den person, som tillverkat alla dessa hundra- 

 detal bref och uppsatser dels på prosa, dels äfven på vers, i 

 Newtons, Pascals, Leibnitz', Huyghens', Montesquiens, Raci- 

 nes och många flere personers namn ! Han vore ju mer än 

 menniska, utropar abbé Moigno, han vore nästan en halfgud. 



Uppfordrad från alla håll att redogöra för åtkomsten af 

 sina handskrifter, har Chasles omsider lemnat den upplysning, 

 att de ursprungligen funnits hos Desmaizeaux, Newtons vän 

 och förtrogne, som skall hafva förevisat dem, jemte ännu an- 

 dra bref, för flere af sina bekanta, deribland Montesquieu. 

 Efter Desmaizeaus död såldes dessa papper och en stor del 

 af dem tillföll då en fransman, M. Blondeau de Charnage, 

 som behöll dem, oaktadt flere försök gjordes att återföra dem 

 till England. De hade sedermera gått genom några andra 

 händer och slutligen stadnat hos en hederlig familj, som Chas- 

 les kände personligen, och som erbjudit dem åt honom. 



Måhända kommer jag framdeles i tillfälle att redogöra 

 för fortgången af denna intressanta polemik. 



