39 



Detta resultat med harinotomen föranledde H. Deseloi- 

 zeaux att åuyo undersöka äfven wöhleriten, som äfvenledes 

 framställer samma fall af meroedrie af rhombiska systemet. 

 Denna undersökning ledde till den slutsatsen, att äfven wöh- 

 leriten hör monoklinoedriska sj^stemet. Den trubbiga vinkelns 

 bissektris befanns riktad längs orthodiagonalen, och optiska 

 axlarnas dispersion var horizontal. Det befanns härvid äf- 

 venledes, att optiska axlarnas plan sammanfaller med en or- 

 thodomyta, och att den således har ett sådant läge, som den 

 icke kunde hafva i det förut antagna rhombiska systemet. Ett 

 sådant fel i de förra bestämningarna, enligt hvilka optiska 

 axlarnas plan ansågs hafva ett helt annat läge, hade uppstått 

 deraf, att, uti trenne mot hvarandra vinkelräta zoner, vinklar- 

 na mellan ytorna äro så litet skilda till storlek, att det är 

 omöjligt att med blotta mätningar urskilja dessa zoner från 

 hvarandra, till följe hvaraf de äfven hade blifvit förvexlade, 

 så att man i några kristaller misstagit sig på domat och bra- 

 cliydiagonala sektionen. Numera har H. Descloizeaux upp- 

 täckt att dessa zoner, utom optiska egenskaperna, kunna åt- 

 skiljas äfven derigenom, att spaltytorna ligga blott i den ena 

 ena af dem. Oberoende af det ofvananförda, bekräftas wöh- 

 leritens monoklinoedriska karakter äfven deraf, att spaltbar- 

 heten är i olika grad fullkomlig, parallelt med 3 af det förra 

 rhombiska prismats ytor. 



Herr Descloizeaux's memoirer, grundade på en ny om- 

 ständlig undersökning af harmotomens och wöhleritens kri- 

 stallographiska och optiska egenskaper, hafva blifvit inlemna- 

 de till tryckning i Kejserliga Ryska Mineralogiska Sällska- 

 pets förhandlingar. 



I ett kort audragande vid naturforskaremötet i S:t Pe- 

 tersburg, anförde Herr Kokscharof, att flere på sednare tider 

 gjorda omedelbara och noggranna kristallmätningar bekräfta 

 de af mig på theoretisk väg härledda resultaterna. Såsom 

 exempel anförde Hr Kokscharof den af mig äfvenledes anför- 

 da undersvafvelsyrliga kalken, som icke befunnits besitta de 

 egenskaper, som ansågos karakterisera diklinoedriska syste- 

 met. Vidare anförde han, att af de kroppar man räknat till 



